186 



punctatis, tibiis spinulis nigris e punctis minutis nigris nascentibus prapditis, 

 apice cum tarsis nigris. 5 Long. 3V2 mill. 



In peninsula Tauria uniciim specimen brachypterum legit mihique 

 bénévole misit D. Eeïowski. 



P. ßavomarginatae Costa et satyriscae aScoíí afiinis et cum his speciebus 

 a congenericis hemelytris pallidis divergens ; a sjjeciebus ambabus tarnen 

 non solum liemelyfcris rudimentariis, sed etiam capite, pedibus articulisque 

 antennarum duobus basalibus flavo-testaceis, harum articulo primo verticis 

 latitudine breviorC;, capite cum oculis latitudine basali thoracis nonnihil 

 latiore, vertice minus excavato aliisque notis differt. 



6. Nabis brevipennis Habn. 



Forma macroptera : Thorace posterius valde ampliato, disco postice 

 convexo, basi longitudine nonnihil latiore ; hemelytris abdomine aequilongis, 

 membrana bene explicata, sordida, fusco-variegata. 9 



In Hungária bis lecta. (Mus. Hung, et Coll. Sajó.) 



II. Pótlék a magyarországi Lygaeidák raonographiájához. 



Magyarország bodobácsféléinek magánrajzában, melyet a kir. magy. 

 természettudományi társulat megbizásából 1875-ben irtam, ebből a poloska- 

 családból hazánk területéről épen 100 faj van felsorolva és leirva. Hogy a 

 hazai fajok száma további kutatások folytán azonban még szaporodni fog, 

 azt már akkor bízvást fel lehetett tenni. És csakugyan alig telt el négy év 

 munkám megjelenése óta, már is 8 újabb fajt sikerült felfedezni s evvel 

 magyarországi Lygaldák számát összesen 108 fajra emelni. 



A hazai faunának ez új szerzeményei a következők: 



1. Orsillus depressus Muls. Déleurópai faj, mely eddig Francziaország 

 déli részén kivül csak Olasz- és Spanyolországban észleltetett. Nálunk 

 legelőször Bíró Lajos ref. hittanhallgató úrnak sikerült egy hímpéldányt 

 1877 július közepe táján a Pécs mellett emelkedő Mecsek-hegyen, egy nős- 

 tényt pedig 1878 április 23-án egy pesti ház udvarán kézrekeríteni. Mocsáry 

 Sándor úr 1878 július vége felé Temesmegyében Grebenácz mellett szintén 

 talált egy nösténypéldányt. 



Az Orsillus -nem a Lyggeinák alcsaládjához tartozik és legközelebb áll 

 a A^^sius-nemhez, a melytől főleg tüskés mellső czombjai és hosszú, a has 

 tövén túl nyúló szipókája által különbözik. 



2. Díplonotus luridus Hahn. Európában meglehetősen elterjedt, de 

 mindamellett nem épen gyakori faj. Dr. Gyergyai Árpád úr Alsó-Fehér- 

 megyében Tövis mellett egy példányban fedezte fel. 



3. Macrodema micropterum Curt. Idézett monographiám 6-ik lapján 

 kifejeztem már abbeli csodálkozásomat, hogy ez az egész Európában elter- 



