187 



jedt, nem ritka fiij hazánkban meg nem találtatott. Pedig előfordul Magyar- 

 ország területén is, Hensch Andor orvosnövendék úrnak 1878 augusztus 

 végen volt alkalma Szepesmegyében Késmárk mellett belőle mintegy 

 10 darabot gyalogfenyö-bokrok alatt gyűjteni. 



4. Peritrechus Inniger Schill. Erről az egész Európában előforduló 

 gyakori fajról is biztosan hittem, hogy nálunk szintén elő kell fordulnia. 

 Az előbbi faj felfedezője találta ebből is az első példányt Késmárknál 1878 

 szeptember 24-én moh alatt. 



5. Peritrechus gracilicornis Put. Két évvel monographiám megjelenése 

 után irta le ezt a fajt Puton legelőször Francziaországból és Corsica szige- 

 téről. Azóta reá akadtak Spanyolországban, Tyrolban, sőt még a Kauká- 

 zusban is. Nálunk is jóformán el van terjedve, noha úgy látszik meglehetősen 

 ritka. Az első magyarországi példányt már 1873 augusztus közepén a budai 

 Csillagvölgyben találtam. Megismerkedtem vele azóta Abaujmegyében 

 Forrón és Zemplénmegyében Varannó-Csemernyén. Találták még ezen 

 kívül Mehádián Pável János, Kis-Szent-Miklóson Pestmegyében Sajó 

 Károly urak. 



6. Trapezonotus aimras Flor, (idgripes Fich.) Kitka faj, mely eddig 

 tudtommal csak Ausztriából és Livlandból volt ismeretes. Hensch Andor 

 úr azonban elég szerencsés volt 1878 augusztus 18 án és szeptember 4-én 

 Késmárk mellett az úgy nevezett «Erichen» erdőcskében belőle négy pél- 

 dányt kézrekeríteni s ekként számára a magyar honpolgárságot is bizto- 

 sítani. 



7. Dry mus pilicortns Muh. Ezt a Nyugat-Európában es a Kaukázusban 

 honos ritka fajt szintén Hensch Andor ur észlelte ugyancsak Késmárk körül, 

 hol az szerinte vizenyős helyeken a Poprád mentében kövek, száraz falevelek 

 stb. alatt augusztustól októbei'ig elég nagy számmal található. Többnyire 

 elsatnyult repülő szervei vannak; álczája augusztus közepe táján fordul elő. 



8. Scolopostethus grandis n. sp. Szép új faj, melyből Pável János 

 m. n. múzeumi gyűjtő 1878 július havában a mchádiai Herkules-fürdőnél 

 három példányra akadt, és melynek leírását fentebb közlöm. 



Hl. A Magas-Tátrából. 



Hazánk legmagasabb hegycsoportját, a központi Kárpátokat, a magyar 

 rovarászok közöl legelőször Frivaldszky Imre látogatta meg. fedezte ott 

 fel még a 40-es években az első poloskát is, az Aphelochira acsticalis Fabr. 

 nevű vízi fajt. Ez volt aztán sokáig az egyetlen hemipterologiai adat arról 

 a hegyvidékről. Sőt eltekintve azoktól a tátrai fajoktól, a melyeket Nowicki 

 Miksa krakói tanár a Galicziában honos félszárnyú rovarok névjegy zekében 

 felsorolt, de a melyek csak a hegység lengyelországi oldalára vonatkoznak, 

 — a magyarországi részről eddig még csak az a néhány faj lett ismeretessé, 



