210 



némi mozgékonyságot mutattak. Meg kell itt említenem azt, hogy őszszel 

 eleve megjegyeztem azon helyeket, illetőleg szöllőtöket, melyeken a baj 

 leo-nagyobb mérvben mutatkozott s innen kerültek ezen vesszők. 



1879. ápril 5-én ismételtem ezen vizsgálatot s ekkor csak néhány 

 atkát találtam. 



1879. ápril 19-én ismét hoztam vesszőket. Ez alkalommal a rügyek 

 még nem leveleztek ki, de a rügyekben a levéldurványokat már megtalál- 

 hattam. Ekkor már csak nehezen találkozott egy egy Phytoptus, azonban a 

 levéldurványokon górcsövei egyes pontokat lehetett találni, hol a szösz 

 jellegzö fonalai mutatkoztak. 



1879. ápril !29-én a szőlők már kezdenek kilevelezni, P%ío_píwst egy- 

 átalán nem találok. 



Ezen adatokból határozottan kitűnik, hogy a Ph. vitis nem tojás 

 alakban és nem a leveleken, hanem a rügyekben telel át ; kitűnik az is, 

 hogy már a rügyekben bent a durványos leveleken követik el azon sértést, 

 melynek eredménye a leveleken jelenkező deformitásban mutatkozik, kitű- 

 nik továbbá, hogy a szöszképzés is már a rügyekben indul meg. Váljon a 

 gyökereken találhatók-e télen a Phytoptiisók s az általok létesített elválto- 

 zások, mint azt Soeauer idézetében olvashatjuk ; e tekintetben nem nyi- 

 latkozhatom; mertily irányban vizsgálódni csak ápril hóban kezdtem. Vizs- 

 gálataim negativ eredményre vezettek ugyan, de ez semmit sem bizonyíthat 

 I. Mobitz ellen, mert ö január és február hóban tette vizsgálatait. 



Kártékonyság . 



Dr. Landois ez atkát igen veszélyesnek tartja, s annak hatását az 

 oidium hatásával teszi egy sorba, s ugyanő a következőket adja elő. Azon 

 levelek, melyeken az atkák szúrásaik által dudorokat hoztak létre, nem 

 alkalmasak a fürtök kifejléséhez szükséges anyagok produkálására. Neve- 

 zetesen a savanyu borkősavas kali, mely szőlőnél oly fontos befolj^ással 

 bír a légeny nélküli testek, s különösen a czukor képzésére : nagy mérvben 

 a beteges részekbe megy át, s így elvonatik az egész növénytől. Ott, hol az 

 atkák nincsenek nagyon elszaporodva, nem oly könnyen vehető észre a 

 kártékony hatás, s ha a baj csak szórványosan néhány levélen jelenik meg, 

 arkkor az egész növény tenyészetére nem gyakorol jelentékeny befolyást. 

 De hogy mily kártékony lehet ezen atka tulszaporodás esetén, bizonyítja 

 ezt egy általa megfigyelt szöllőtő, melyen annyi volt az atka, hogy minden 

 levél el volt lepve a jellegzö elváltozásokkal, melyen azután egyetlen fürt 

 sem fejlődött ki. Ez esetben a szőlőtő elég virágot hozott ugyan; de ter- 

 mékenyítés után a maghonok nem fejlettek tovább, s egy-egy fürtön csak 

 3 — 4 savanyú és nedvszegény szőlőbogyó képződött. Az idézett olasz érte- 

 kező LANDOisnak ezen állítását túlzottnak tartja. Híízánkban az elmúlt 

 évben nagyban szerepelt ezen atka, s magam is láttam igen sok szőlőtőt. 



