211 



melyen alig volt egy-egy levél teljesen megkímélve, s egy egy tön is igen 

 sok level volt olyan, mely több ponton megtámadtatván végre egész kiter- 

 jedésében károssá lett. És a szölölevelek igen szépen kiheverték a hantái- 

 mat, júliusra s augustufra némely szölölevelek egy-egy ponton átlyukadoz- 

 tak ugyan, vagy egy kis részletök megszáradt, avagy összezsugorodott ; de 

 a termés az egész országban igen bö volt, és szüretkor senkinek sem volt 

 oka kárhoztatni ezen atkákat, melyek tavaszszal oly kellemetlen meglepe- 

 tést okoztak. Magam is figyelemmel kisértem egy pár szőlőhegyet ; de 

 sehol sem tai)asztaliam, hog:y a PJiytojytu sok miatt a szöllöfürt satnya fejlő- 

 dést vett volna, vagy keveset eresztett volna. 



Ezek szerint a múlt évi országos tapasztalatból kiindulva — úgy hi- 

 szem — felvehetjük, hogy a Ph. vitis nem tartozik azon állatkák közé, 

 melyek észrevehető kárt okozni képesek. 



Elleneljárás. 



Ha ezen atka oly nagy kárt volna képes okozni, mint Dr. Landois 

 állítja, akkor nagyon is helyén volna, hogy ellenszerekről, vagy eljárási 

 módokról gondoskodjunk. És e tekintetben a Landois szerénti áttelelési 

 módra alapítva, ajánlják, hogy a lehulló levelek összegyűjtessenek s eléget- 

 tessenek. Künstler ^^ azt is mondja, hogy a megtámadott leveleket azonnal 

 szedjük le, és semmisítsük meg. Minthogy azonban láttuk, hogy az átte- 

 lelés a vesszők rügyeiben történik, önként következik, hogy ha valamit 

 akarunk e tekintetben tenni, eljárásainknak nem a levelek, hanem a vesz- 

 szők ellen kellene irányozva lenni ; így pl. lehetne azt tanácsolni, hogy a 

 hol a szöllömívelésnek oly neme dívik, mely mellett a vesszőket öszszel 

 szokták levágni, ne hagyják ott azokat télire, hanem mindjárt égessek el. 

 Egyébként ez állat irtására, vagy megelőzésére a kártékonyságról mondott 

 tak szerint, minden körülményesebb intézkedés teljesen felesleges. 



Az előadottak alapján konstatálhatni vélem : 



1. Hogy a Phytoptus vitis nem tojás alakban, hanem maga az álla 

 telel át, és pedig nem a szőllőleveleken, hanem a szőUövesszök rügyeiben, 

 legyenek ezek akár a föld felett, akár a föld alá takarva, s e rügyekben az 

 állatkák nagy csoportokban mozdulatlan töltik a telet. 



2. Hogy ha a Ph. vitist a kártékony állatkák közé kívánjuk sorolni, 

 ezt csak azon megjegyzéssel tehetjük, hogy «kártékonysága észre nem 

 vehető» vagy mint a gazdasági entomologusok magokat kifejezni szokták, 

 «unmerklich schädlich». 



3. Hogy az előbbi pont alapján ellenök semmi óv vagy irtórendsza- 

 bály foganatosítása nem szükséges ; s ha mégis valaki ez irányban akarna 

 valamit tenni, úgy eljárásának nem a levelek, hanem a szöllővesszök, ille- 

 tőleg ezek rügyeire kell irányozva lennie. 



*^ «Die uns. Kulturpíiauz. schädl. Insekten.» 1871. 90 lap. 



