âio 



A kristálytani leírás előtt ki kell emelnem, hogy a fölállításra nézve 

 ezeknél is MiLLER-ét ^ követem, az egyes alakok jelölésére pedig azon betű- 

 ket használom, melyeket Auerbach öszefoglaló dolgozatában az egyes 

 korábbi szerzők megállapítása szerint egybeállított. Eltérés MiLLER-től 

 anyiban van, hogy a tengelyek jelölésére a legrégibb, t. i. WEiss-féle 

 módot használtam (a a szemlélőre néző, b a keresztben álló tengely), úgy 

 hogy ezen jelölés folytán a MiLLER-féle mutatók egyszerű áthelyezés útján 



átváltoztathatok : 



h k 1 Miller = k h 1 nálunk. 



A számított értékeknél alapul azon kitűnő mérési eredményeket hasz- 

 náltam föl, melyekhez a St. Angelo-ról származó cölestinek ^ vizsgálatánál 

 jutottam. 



TÁBLÁS KEISTÁLYOK. 



A legnagyobb lap ezeknél a c 001 és a kristályok vagy a hoszú 

 tengely (b) szerint vannak megnyúlva (VIII. Tábla, 1., 3,, 4., 5. ábra), vagy 

 az a tengely irányában (u. o. 2., 3. ábra). A leggyakrabban előforduló kifej- 

 lődés ez, a melyet Bombicci ^ a Cesenaten és Forlivesen előforduló kristá- 

 lyokra is kiemel. 



A lapok általános sajátságaira nézve említhető, hogy míg általában 

 véve a törzsbrachydoma (o) a legjobban tükröző lapokkal bír, addig a 

 makrodomák majdnem mindig a ö tengely iránya szerint erősen rostozva van- 

 nak. A prizmák legtöbbnyire kis lapok,, melyeknek tükrözése jobb mérésekre 

 eléggé alkalmas. A piramisok a legkisebbek, melyek néha a legfinomabb 

 csíkok alakjában jelennek meg. 



A kristályok rendetlenül szétszórva, szabálytalanul öszenöve ülnek 

 a ealcitokon vagy a kén-kristályok között ; egy nagy példánynál, hol az 

 alapot kátránytakaró borítja, azon érdekes eset észlelhető, hogy a kátrány- 

 takaró a cölestin-kristályokra is részben kiterjed. Úgy azonban, hogy min- 

 dig ugyanazon lapok, nevezetesen az o âoma lapjai vannak kátránynyal 

 borítva, míg a többi lapok teljesen tiszták. E tünemény annál föltünőbb, 

 mert mondhatni minden egyes kristályon észlelhető a jelenség, a több- 

 szörösen őszen őtt egyéneknél még az egyes legkisebb látható repetitiókat 

 is egyenesen a bekátrányozás folytán az o lapon megolvasni lehet. A kris- 

 tályok szétszórt szabálj'talan helyzete mellett e sajátságos tünemény okát 

 az o alak lapjainak fizikai alkotásában kell keresnünk, meljmek eldöntését 

 szabadjon későbbi vizsgálatok tárgyává tennem. A VIII. tábla 2. ábrája mutat 



* W. Phillips. Elem. Intr. to Mineralogy by H. J. Brooke and W. H. Millee. 

 London, 1852, p. 527. 



" Természetrajzi fuzeteli. 1. köt. 1877. p. 38. 

 ^ Az adott helyen. 



