250 



vonva hogy a külföldön még a tudományos körök is készpénzül 

 veszik azt, a mit a rágalom a magyar nemzetre költ. 



A midőn a magyar Hemzeti Múzeum a jelen folyóiratot 

 megindította, mi mindezek iránt tisztában voltunk s tisztán állott 

 előttünk a vezérelv, mely nem más, mint az, hogi/ a közvetítést 

 magunknak kell megragadnunk s hogij mindaz, a mi működési körünkben a 

 magyar szellemi törekvések eredménye^ az a magyar mívelődési intézet 

 czímével ellátva menjen világgá. 



Ez az egyetlen mód arra, hogy úgy az egyén, mint a nemzet 

 elérje azt, a mire törekszik, t. i. a tudományban való teljes 

 számbavételt. 



Az e füzetekhez tartozó, a külföldnek szánt «Eevue» min- 

 den utánjárás, kicsinálás nélkül besegítette a természetrajz világ- 

 irodalmába mindazt, a mi a tudományt valóban gyarapítja. Négy 

 évi működés elég volt arra, hogy a Múzeum természetrajzi folyó- 

 irata forrásul szolgál mindenütt, a hol az általa fölkarolt termé- 

 szetrajzi szakok míveltetnek. 



Nemcsak ! hanem lassan bekövetkezik az is, a mire mindeze- 

 ken kivül számítottunk, t. i. hogy külföldi írók fölkeresik a válla- 

 latot. Az ötödik kötet majd meghozza a bizonyítékokat. 



Ha elgondoljuk, hogy minden külföldi írónak megvan a 

 maga köre, hogy az íróval együtt meggyőzzük annak körét is 

 arról, hogy Magyarországban megvan a tudomány iránt való szere- 

 tet, mívelődési dolgokban a kellő érzék : nem kell bővebben fejte- 

 getnünk a nyereséget, a mely ezekből reánk hárul. 



És még egy dolog. A «Természetrajzi Füzetek» érvényesü- 

 lése a külföldön világosan azt tanítja nekünk, hogy a külföld nem 

 fektet súlyt oly közvetítő vállalatokra, a melyek a külföld ítéletét 

 anticipálják; de igenis számba veszi és megbecsüli azokat, a 

 melyek tényekkel szolgálva, magára a külföldre bízzák azt, hogy a 

 tények alapján önmaga alkossa meg ítéletét. 



Budapesten, 1880 Decemberben. 



Herman Ottó. 



