255 



tet a kotló alatt fészkelődő apró csirkék csipogására. Ez a czinczogás nem 

 oly kellemetlen mint a V.noctiilaé,mely csikorgó természeténél fogva fülsértő. 



A deres denevér kiválóan társas természetű, s helyen közön, így péld. 

 Vajda-Himyad vára padlásán 1844-ben ezrével észleltem, mind egy tömeg- 

 ben. A kizavart egyesek még nappal is körülröpkedtek ; de csakhamar a 

 többiekhez kerülve a lecsüngő denevértömeg oldalába kapaszkodtak. 



Estve aránylag igen későn röpülnek. 



Tartózkodás, elterjedés. 



E denevér az épületek padlásait kiválóan kedveli. Kiváló tömegekben 

 Vajda- Hunyad várán kívül még Vide faluban, a Kubinyiak kastélyában 

 találtam. A hol azonban lakott helyek közelében barlangok találhatók, ott 

 az utóbbiakban is tartózkodik. így a Pesterei barlang előcsarnokában is 

 található ; de a belső, sötét csarnokokban már hiába keressük ; úgy látszik 

 tehát, hogy nappali tartózkodásul csak a félhomátyba borult helyeket keresi. 



■ Nem. VESPEEUS, NATTEEEE. 

 Nemi jegyek. 



Harminczkét fog ; a felső állkapocsban csak négy zápfog, a két pótfog 

 hiányzik. A fark két végső íze oly hosszú mint a hüvelykujj s a röpülöhár- 

 tyából szabadon kiálló. A lábtalpon a lábtö irányában egy dudorodás. A rö- 

 pülőhártya széles s az alsó végtagok ujjatövéig terjedő. A 3, 4, 5-ik ujj ízei 

 egyforma hosszúságúak, kivévén az 5-dik ujj második ízét, mely a harma- 

 dik ujj első és második ízénél hosszabb. 



1. Vesperus discolor, JS^aU. 



Syn. Vespertilio discolor Natterer ; 

 — serotinus Pallas. 



(Kétszínű denevér. Zweifarbige Fledermaus. Nedoxiír peresztji.) 

 A szájnyílás a fül külső széléig ér; a fül külső széle, a szájzugot éri, 

 A fülcsap a fül belső szélének közepe táján kitágult. A testhez szorított alkar, 

 a szájnyílás közepét éri el. Az 5-dik ujj második íze nem éri el a negyedik 

 ujj második perczének felehosszát (kivételesen azonban egy példánynál a 

 felehosszát elérte). A fark röpülőhártyájának testfelőli része tömötten sző- 

 rös, néha egész terjedelmében szőrös. Az egész röpülőhártya alsó lapja 

 deres-fehér, egyszínű szőrrel fedve. A felszínen sötét -barna tövű szennyes 

 fehéres csúcsú szőrözettél, mely a világosság felé tartva ezüstösen játszik. 

 A has végén fehérkés, a melltája barna szennyesfehéres szőrcsúcsokkal. 

 A torok és a nyak tája egyszínű sárgás-fehér szőrrel borítva. Az áll táján 

 egy barnás folt; az arcz és fül majdnem tiszta fekete; a lábak és a röphár- 

 tya felülete feketés -barna, az alsó lapon világosabb. 



