í258 



Az alsó állkapocs metszőfogai erösebbek, élők három osztatú. 



A hosszú szemfogak, hegyesen kúposak. 



A pótfogak — ha jelen vannak — kicsinyek, alacsonyak, koronájuk 

 lapos, kőrded. 



A mellső zápfogak egy vagy két hegyűek, a többiek fogacskások. 



A szájpadon 6 — 7 redő, 



A hüvelyken meglehetősen kifejlődött karom : az ujjak körmei aprók. 

 A lábujjak körmei karomszerûek, élesek. 



A középhosszúságú fark a czombközti hártyába van foglalva. 



A mellen két emlő ; a vékonyban két emlőbimbó alakú szemölcs. 



1. Faj. EHINOLOPHUS HIPPOSIDEROS, Leach. 



Syn : Eh. hippocrepis Hermann. 



— bihastatus Geoffk. 



Vesp. hipposideros Bch. 

 — minutus Montagu. 



Faj jellegek. A fül külső szélén levő, hegyeszugú bemetszés oly mély, 

 hogy a fül alsó része észrevehetőleg osztott. 



Az orr patkóalakú hártyája 3 egyenközűeu futó, jól kifejlődött hártj^a 

 által képeztetik. A tölcsér sekély. 



Az orrlyukak mögött fölemelkedő, harántul álló porczos taraj, nyerges 

 hegye felé mindinkább vékonyul. A lándzsa előtt felemelkedő tarajnyujt- 

 ványnak porczos hegye lekanyarított és oly alacsony, hogy a mellső haránt- 

 lapot alig vagy épen nem haladja túl. 



A lándzsanyújtványon két oldalt lépcsőzetesen elrendezett, a szélek 

 felé kevésbé kifejlődött, csatornaszerü redők. 



A lándzsanyújtvány szélességénél jóval hosszabb s kevéssel hosszabb, 

 mint a patkóalakú hártyának első íve. 



A fark röpülöhártyája majdnem derékszögű, finom szőrrel gyéren fedett 



A negyedik ujj első íze jóval hosszabb mint a második ujj ugyanazon 

 íze, sőt hosszabb az ötödik ujj első ízénél is. Az ötödik ujj végső íze ugyan- 

 ezen ujj második ízénél egy és egy félszer hosszabb. 



Tartózkodás. E fajt egy hím példány után ismerem, amelyet 1854-ben 

 a Biharban az u. n. Tybakoje barlangban szereztem. Állítólag a Pivnicze 

 barlangban is, még pedig a késő őszi hónapokban jelentkeznék. 



2, Faj. EHINOLOPHUS FEERUM EQUINUM, Cuv. 



(A faj leírása a kéziratban nincsen meg). 



3. Faj. EHINOLOPHUS CLIVOSUS, Eippel 



Faj jellegek. A fül külső szélének bemetszésé sekély, tompaszögű, 



úgy, hogy a füllebernye csak kevéssé osztottnak tűnik fel ; a lebernye két 



sarka meglehetősen egyformán lekanyarítva. 



