ochined en al" dem fórgreiia sii;, innaii vegotatioiisccllt'U béijat dcla sig. fast 

 den vaxt ut etl temligea laiigt stjcke. 



Stundom liaiuler det, alt, sedan ledcellen delat sig i i cellcr, den yttersta, 

 fr;ìn iiòten niest atlagsiia, ej vidare delar sig, ulaii genast iitvaxci' till rot (Figg. 

 6, I.')). Detta ti'or jag oftast vara handelsen, dà en s. k. luifvudrot tinnes fòr- 

 handen. Donna ocli proenibrvot utvcckkis dà oftast àt dianictralt motsatt hall 

 (Fig. 17) *). Der de stòta iliop. aro de ofta upjtsvallda ocli li)! en del dolda 

 af det sònderspmckna sporhvllcts llikar^). 



Brai^ '') sàger, alt den s. k. hufvudi'oteu alllid iitgàr tVàn leden pà den 

 sidan, dei- den nedàtgàende strcinimen betinner sig; nien struniningen i den- 

 samnia bar ban funnit varierande '). Kailfuss, Bischovf, Harley afteckna alla 

 stròmmen i proenibryots nedersta niellanled gàende nedàt, der ròtterna utveck- 

 las (d. V. s. vid vàggen mot den priniàra rotleden ntifràn inàt sporen). Hos 

 Ch. foetida bar àfven jag alltid iakttagit saninia fòrhàllande. Hos Nit. lurculata 

 (Rcicb.) bar jag deremot funnit stròmmen i proembryots nedersta internodium 

 (eller i den ànnu odelade vegetationscellen) gà àn utifràn inàt sporen àn i 

 molsatt riktning, under det att stròmmen i den fràn den primàra rotleden ut- 

 gàende roten (eller ròtterna) giek àn utifràn inàt, àn tvàrtom, celi det antingen 

 sCròmningen fòrst bòrjade i roten eller i vegetationscellen (eller internodialcellen) 

 (Jemf. lig. lo). Jag bar ej kunnat lìnna, att riktningen, i bvilken ròtterna 

 utgà, inverkar pà stròmriktningen. 



Hos den forni af Nit. furculata, som jag undersòkt, voro nòtterna fràn si- 

 dorna tillplattade (se flg. 12, 13) ocli sutto pà kransstràlen (bladet) 2 ocb 2 

 tillbopa med de plattade sidorna mot bvarandra ocb kanterna ulàt ocb inàt (dà 

 kransstràlen tànkes borisontelj. Sa vidt jag kunnat se, gàr alllid skiljevàggen 

 mcllan den primàra ledcellen ocb vegetationscellen paralleli med dessa sidor, 

 hvadan sàledes proembryot kommer att bòja sig àt endera af dcm (Fig. 13). 

 Nu skulle man kunna tànka sig, att proembryot bòjer sig àt olika bàli bos de 

 2 bredvid bvarandra sittande nòtterna, samt att just derfòre màbànda stròm- 

 men i det nedersta internodiet bos de olika proembryonerna konniic att gà àt 



*) Jemf. Kaulfuss anf. st. pag. 48 oeh 72 samt figg. 27, 28 och 29. 

 ') Jemf. Vaucher auf. st. fig. I och VII. 

 5) Anf. st. pag. 47. 

 ') Anf. st. pag. 49. 



