OM 



IV A X T E R N A S 



:F O D O - A M N E N. 



1. §. 



J<ort]ens yta glfver I allmanhet at hela vaxt.riket et sakeE^ 

 ifaste, Ganska fa vaxter lefva pa vatten-ytan med i vatnet 

 nedhangande rotter. Sallan ga nagre vaxier med sine rctter 

 pa djupef, MereiHlels utsprida sig icrterna I den ofra jord- 

 «korpan , utur hvilken de hamta sin foda. iDenna jordskorpa 

 ar olika beskafFad till sin fasthet och blandning, och saledes 

 •oliJca tjariHg tiil bade faste ^och til! naring for sarskilda vaxt- 

 arter. Haraf .upkommer .vaxiers olika hemvist uti olika 

 jordmoner. 



■Waxterna kunna val utur luften hamta naqot tlll -sln 

 maring och igenom insugandet af en viss fucktighet bibehalla 

 sig , afven en lannre tid, ufan att uttorka, sasom omkring 

 Cairo i Egypten, -der landet blott en gang Jrligen vattnas 

 af NiJens .flode : der det aldrig regnar, och der iraden , un- 

 der de flaste manader af aret, maste atnrijas med narternas 

 lcyliga angor. Den sanningen ar dock Onekelig, att de flaste 

 vaxt-rikets alster hamta sin foda ur jorden, efter hvrlkens 

 beskaffenhet, samt ymnlgare eller rlngare forrad af fodoam- 

 ne , vaxtens utvickling, froclighet och fortskyndande till silt 

 mal hufvudsakeligen beror. Nar froet blifvit lagdi uii jord^n, 

 :3valla Cotyledones , spricka tedan , upskjuta och tranga sig 



