' OM 

 WAXTERN AS 

 3F O D O - A M N E N. 



7- §- 



i3fl 



alkr^ Alkaller, Syror, sa val faBte, som flygtige , aro all* 

 iniint erkande, sasoni s-tarkt drifvanfte och vaxten befordran- 

 de, inn^m vaxtriket-s o-mrad^. Deras fi-na, af vatn uppldsta 

 ^lelar, kunna inga i vaxternas tranga kanaler. Ett trad , som 

 planteras u4i en grop , uiL kvilken en dod liund blifvit 

 zaedmyllad» tros alJmant af <ljureis forrutnande och dess ut- 

 v^cklade Sngor, vinna en starkare tillvaxt, Den sad , som 

 stopes uti Saltpeter, bade gror och vaxer frodigare , an cn 

 annan ostdpt. Efter svedjande far man siu-ndom se en ym- 

 nig viixt , och ej sallan fler« stand uppskjutn-e fra-n ett enda 

 iRagkorn, afv^nisora axen blifva af ^vanlig iangd. Tran- 

 grums anses i Bohiis Ean, sasom e\t ypperligt gddninffs- 

 amne, fdr sin olja och sitt flygtiga Salt. Urin-fiamllngar med 

 gddsel tjana afven fdr samma oreak. Detta allf har vallat, 

 att man tillagnat Salter en stark utvecklijTgs - fdrniaga , och 

 anset d&m sasom tjanlige fddo-aranen fnr alla vaxter. Att 

 salter in^a uti Vaxterna och ut^dra der^s besiandsdelar, fin- 



