OM 



hAckars plantering 



TILL ^ 



LEFVANDE GArdES - GARDAR. 



Jb 6rfafctningarne ftadga, atfc agor flcofa hSgnas, f6r att fredas 

 for kreaturs averkan. Kreaturen, i detta affeende, aga 

 ftdrre privelegium, 5n Mannifkor. Ingen iMannifka ager rat- 

 tighet att g6ra averkan a en annans Aker och Ang; men 

 kreaturen aga en fadan ratfcighet, fa franjfc icke Sgorna 

 aro inhagnade roed en lag-gild , trennne aJnars h6g gSr- 

 desgard. Ett inhyfeshjon, fom Sger nagre kreafcur, men 

 ingen torfva jord, 6pnar fin dorr, f6r stt utflappa 

 dem, o<^h hela nejden omkring blifver f6r dem en AII- 

 nianning, der de fa foka fm f6da och gora ikada, fa 

 framt ingen ftangfel hindrar dem. Saledes fer man of- 

 ta, icke bjott trades-garden, utan ock Landsvagar, famt 

 i' de flafte Rikets (ihder ^ bade gator och alhnanna plat- 



^ fer tackte med vatidrande fvin och andre kreatur. 



^it -• 



*Stangrel omkring odlade Sgor ar faledes ott iika 

 hefvarl'gfc och f6r Landtmannen bade tungt och koftramr, 

 fom sldeles oundvikligt ondt 6fver hela landet. Detta 

 beklagansvarda onda medtager en oraknelig mangd af 

 fma fkog till flor och gardfel , famt millioner arlige dsgs- 

 verken till gardesgardars upftSngande och vidmagthal- 

 lande. ]u mera landet upodlaSj defto mera okas afven 



A 



