1X2, 
. $ig 1i siückformiga slidor, hvaruti blommorna fó&| 
re utsprickningen innehillas. SmBbladen nágot| 
hjertlika, flikiga, s8$gade; uddebladet 3 flikigt. 
De allmánna. blomflockarne klotformiga, sam- | 
mansatta af ett talrikt antal enskilda. De en«| 
skilda halfklotformiga, ganska tiütblommiga. All«| 
màinna svepet fábladigt, aífallande; de enskilda 
5*6-bladiga, sittande àt en sida; bàda bestáende 
af borstlika blad. Blomkronan gróngul. Fróen 
halmgula, nástan klotrunda, nágot sammantryc 
ta, omkládda af en korklik bark, hvart och ett 
med 3 hvasso, uphójda rándetr, 
Vüxer pà fuktiga, ej fór mycket fór solenj| 
utsatta, stillen vid fótterne och dalarne afífjel«| 
len, frán Dalarne ànda till Nordcap, ofta tàm 
meligen ymnig. 
En variation hiraf, hvilken troligen ute 
márker sig genom samma medicinska egeuska 
per, som den egentliga JArchangelican , ár ] 
litioralit  ]/ahlsnb. Fl. Carpath. (fróet Sv. Bot; 
f. 633)  Denna igenkinnes af en starkare 
strimmig stjelk, smalare bladslidor och sam* 
mantryckta frón, emedan ránderna áro mindre 
uphéjda och trubbigare. ^ Tráffas pà grusige 
strinder och óar, sà vàl vid Sveriges óstra 
och vestra kust, som vid Wettern. 
JA. Avchangelica liknar nürmast 44, fylvef!ris (Sv. 
Bot. f. 303), hvilken skiljes genom hógre , sinas 
lare váxt ; tydligt fárade, uptill fint gráludna, stjels 
kar; üggformiga, endast ságade smáblad , odela " 
