TlLL HerR LlCENTIATE^. 



J^ ortjenftens Spner ragon gSng 

 ur morkret, fegrande, fig boja: 

 och gl i den Triumph de roja , 

 at kalla Skalden och en SAng. 



Min Van! at Dig en fSdan gifva, 

 jag ej mitt bjerta frSga viH — 

 Det fkuUe fvara ja dertill; 

 men Snilkt helt forvSnadt blifva. 



Den flock en lindrad plaga kSnt, 

 ett lof Dig ger, fom ej mifstankes: 

 det R6kverk, fom af Skalden fkankes 

 5r oftafl utaf tvSnget tandt. 



Behof och brifl, fom ofta leda 

 tlll ftora ftraff f6r ftorre brott, 

 hos Dig fin rStta ftyrfel fltt 

 at mod och feger Dig bereda. 



Gladsl at pa grafvens brSdd en Faf 

 valfignad fer den bon Han gjutit! 

 Hvad i en vlrdig Son Han njutit, 

 St Dig Forfynen en ging fpar. 



- - || ---.--- W. 



