202 
nærmere dennes Overside, men at dette ender med en skarp om- 
bøjet Rand, som rager mer eller mindre frem over Tungen, og 
at Tungens forreste Del eller Vedhæng, Tungefligen, aldrig kan 
være forbunden med Hagen, som derimod er forbundet med Tun- 
gens bageste Del. ; 
Hvad der gjælder for Staphylinerne og Coleoptererne, at deres 
Tunge maa betragtes som en Del af Underlæben, og ikke som en 
Forlængelse af Spiserøret eller Mundhulens Gulv, det samme gjælder 
for Hymenoptererne, hvad enten den, som hos Plantehvepsene, er 
kort eller den, som hos Bierne, er meget lang. Medens Munddelene - 
med Underlæben i det væsentlige ere byggede ens hos de to her 
nævnte Ordener, ere Lepidopterernes og Dipterernes Munddele højst — 
forskjellige saavel fra disse som indbyrdes.  Lepidoptererne mangle 
saaledes ikke blot som oftest Kindbakker, men Underlæben er 0889 
altid, med Undtagelse af de store Læbepalper, stærkt reduceret, 08 
om nogen egentlig fremstrakt Tunge er der ikke Tale. Diptereme 
mangle vel ogsaa Kindbakker (de hos forskjellige Tabaners, Culices, — 
Ceratopogoners, Simuliers ete. Hunner forekommende saakaldte 
Kindbakker kan jeg fremdeles ikke anse for Exponenter til ag . 
Metamer 9: virkelige typiske Munddele) og som oftest Tunge (ligula) 
med Bitunger, men saa have de til Gjengjwld den saakaldte Hype 
pharynx. Denne Dipterernes Hypopharynx anser jeg som « Fn 
lengelse af Mundhulens Gulv, propagatio laming inferioris pharyngis ; 
og ikke for at udgjere nogen Del af Underleben, og jeg maa med i: 
Hensyn hertil fremhæve, at Udforselsgangen for de store Bryst : 
Spyttekjertler udmunder i denne, og at man dog ikke vel kat — 
antage, at disse Kjertler skulde munde ud i Exponenterne af noget 
Metamer (jfr. min Afhandling Trophi Dipterorum og navnlig de a 
handlingen vedføjede Theses, pg. 75—76). | 
Jeg indser vel, at Afgjorelsen af, hvorvidt ligula 0g paragloss” 
hore til Underlæben eller, saaledes som Erichson mener, til Q0 
phagus, rettelig kan ventes af Insekternes Udviklingshistorie, ii 
Embryologi, men det forekommer mig, at i dette Sporgsmaal e 
alt tilbage at gjøre, og det maa vel erindres, at dE 
