22 
kun nævnt den første Giver og hans Meddelelse, da det forekom 
mig, at en Bemærkning om, at en Anden havde taget Arten ved 
` samme Koloni ikke gav nogen Oplysning om dens Forekomst. 
d. Nogle Bemærkninger om Faunaen. 
Faunaens 232 Arter ere saaledes fordelte i Ordenerne: 23 - 
Dekapoder, 4 Euphausiider, 151 Amfipoder, 5 Tanaider, 
26 Isopoder, 16 Cumaceer og 7 Mysider. Det har sin 
Interesse at sammenligne disse Tal med dem paa Side 11, der vise 
de enkelte Ordeners Omfang før denne Liste. Man bør, før Sam- 
menligning foretages, se bort fra Euphausiiderne, af hvilke man ikke, 
ligesaa lidt som af de pelagiske Hyperiner, kan vente i Fremtiden at 
faa nogetsomhelst Tillæg af Betydning. Ser man bort fra disse, 
saa viser det sig, at Tillæget af nye Arter til Faunaen er for- 
holdsvis temmelig lille ved Dekapoder og Isopoder, forholdsvis meget 
stort ved de andre 4 Ordener og især ved Tanaiderne, af hvilke 
de 2 tidligere kjendte Arter endda først ere publicerede i 1886! 
At Faunaen er meget betydelig større end denne Listes Artsantal 
viser, kan anses for sikkert, og det er netop indenfor de Ordener, 
hvor denne Fortegnelse lægger forholdsvis flest Arter til, at 
man kan vente forholdsvis størst Forøgelse 1 Fremtiden. 
Ser man hen til Norges ret vel kjendte Fauna og tager de 
forskjellige Forhold ved de 2 Lande i Betragtning, saa forekommer 
det mig, at man med en vis Sandsynligbed kan slutte, at den grøn- 
landske Fauna endnu indeholder omtr. 100 eller noget derover af 
uopdagede Arter. Man kan sige med Sikkerhed, at man kun vil 
finde ganske faa Dekapoder og nogle flere Isopoder, særlig af de 
ganske smaa til Aselloternes Afdeling hørende Former. Derimod 
kan man vente at finde ikke faa Mysider og Cumaceer, en Mængde 
gammarine Amfipoder og sikkerlig en interessant lille Række af de 
smaa Tanaider, der paa Grund af deres Lidenhed hidtil vistnok i 
høj Grad ere oversete. 
Efter mit Kjendskab til Faunaen tror jeg at kunne sige, at 
man ikke vil finde ret mange nye Arter langs Kysten (det sydligste 
