89 
41. Amphilochus concinnus Stebbing. 
(2) Amphilochus manuderis Boeck, Skand. og Атк. Amph. р. 432, РІ. XI, 
алде concinnus Stebbing, On some new or little known Amph. 
; Ànn. & Mag. Nat. Hist. 4 ser. Vol. XVIII, p. 443, Pl. XIX, 
Vig. ris: lb [1876]. 
(Amph. manudens Boeck non ad Amph. manudens Sp. Bate referendus est.) 
Forekomst. Godthaab, ¿dybt Vand“ (е. 40—60 Fv.), раа 
Sertularier med Metopa-Arter, mange Ех. (K. M., Holbøll) — 66920! 
N.B., 34? 60: V.L., 40 Fv., Stene uden Alger, mange Balaner, 3 
Ex. (K. M., Th. Holm). 
De smaa og hverandre temmelig nærstaaende Amphilochus-Arter 
trænge, som desværre adskillige andre Slægter, i høj Grad til 
monografisk Behandling med gode Afbildninger. Det er imidlertid 
sikkert, at den af Boeck beskrevne og afbildede Form A.manudens 
ikke er lig med А. manudens Sp. Bate, og dette kan øjeblikkelig 
ses af den aldeles forskjellige Form af første Benpars Haand, saa- 
ledes som den afbildes af де 2 Forfattere. Min grønlandske Form 
stemmer ganske vel med Afbildningen af А. concinnus Stebbing, 
kun er den udstaaende Spids paa første Benpars Haand ved Kloens 
Tilledning en Smule kortere, og Griberanden baade paa første og 
andet Benpars Haand er langt finere og tættere savtakket, end 
‚ Stebbings Figur viser, men disse og lignende Smaaforhold, tror jeg, 
kan tilskrives Tegningens Ufuldkommenhed. Noget vanskeligere 
bliver det at henføre A.manudens Boeck til А. concinnus Stebbing, 
thi første Benpars Haand. er hos А. тапидеп» Boeck af en noget 
anden Form, uden Proces ved ,Kloens* Indledning og med en 
meget lang Klo. Derimod har Boecks Art det vigtige Mærke 
fælles med Stebbings, at i andet Par Antenner er Skaftets sidste 
Led betydelig kortere end næstsidste. En fremtidig Forfatter, der 
har større Materiale end jeg, maa løse disse Spørgsmaal. 
42. Amphilochus oculatus n. sp. 
(Tab. Ш, Fig. 2—2 ел 
Hiec. species nova Amph. concinno valde similis. — Oculi бекі 
(іп А. concinno flavescentes vel rubescentes). Antennæ quam in 
y 
