92 
Det er med Spørgsmaalstegn og efter lang Tøven, at jeg har 
henført mit eneste Exemplar, en æggebærende Hun, der udstrakt er 
Тат lang til Spidsen af Halevedhænget, til denne Art. Sars angiver 1.6. 
Længden af sine Exemplarer til 3"", Foruden ved den store For- 
skjel i Størrelse afviger den ved, at Antennerne ere forholdsvis lidt 
længere og første Par lidt kortere end andet Par, men med Hensyn 
til Benenes Form passer den godt med Sars's Afbildning. For at 
min Form maa kunne gjenkjendes sikkert, har jeg afbildet første 
og andet Benpar. 
45. Metopa pollexiana (Sp. Bate). 
(Tab. III, Fig. 5 og Ба.) 
Montagua pollexiana Sp. Bate, Rep. Brit. Assoc. f. the Adv. of Sc. 1855, 
p. 57. (Uden Beskrivelse.) 
Montaqua pollexiana Sp. Bate E Westwood, Brit. Sessile-eyed Crust. L 
р. 64. 
Forekomst. 67?59' М. В., 56° 33'V.L., 98 Fv., Sten 0g 
Mudder, 8 Ex. (8. M., Exp: 1871). 
Det længste Exemplar er udstrakt omtrent 4,4" langt. De 
afvige fra Sp. Bate's Fremstilling ved, at første Par Antenners Svobe 
er noget længere, end Afbildningen viser, ved at første Benpars 
Klo (Fig. 5) er kortere, næsten ikke længere end Haandens Brede, 
og ved at andet Benpars Haand (Fig. 5 а) har en lidt anden Form. 
Jeg tror imidlertid, at de nævnte Exemplarer tilhøre Bate's Art, 08 
at Forskjellene enten kunne henføres til Alders- eller Kjensforskjel. 
eller maaske ogsaa noget til Ufuldkommenheder i Bate's Afbild- 
ninger. Den grønlandske Form maa i hvert Tilfælde kunne gjen- 
kjendes efter mine Konturtegninger. 
46. Metopa latimana n. sp.. 
Specimen singulum vix adultum vidi. — Met. affini Boeck 
valde similis, structura pedum primi et secundi parium diversa. AD- 
gulus lateralis eapitis late rotundatus. Epimera humiliora; epimera | 
quarti paris altitudine trunci paulo altiora. Antennæ primi paris 
- perlongæ, eorpore toto perpaulo breviores; peduneulus flagello eircitet 
