29 
dels Tværvægge, Diafragmer, som staa vinkelret paa de andre Vægge. 
Imellem disse Luftkamre strække Karstrængene sig; tættest samlede 
ud imod Overhuden, hvor Luftkamrene ere mindre; vi skulle her 
ikke indlade os nærmere paa Ledningsvævets Bygning, der for 
øvrigt lige saa lidt som Epidermis frembyder nogen Mærkværdighed; 
Diafragmerne bestaa af to Slags Celler, idet de midterste, klorofyl- 
førende, forholdsvis smaa og lave, mellem hvilke de: bekendte, tre- 
kantede, smaa Intercellularrum findes, omgives af nogle Rækker af 
meget større Celler, med Klorofyl og Stivelse, men uden Intercellu- 
larer!). I disse Diafragmer findes foruden Rafideceller [Fig. 4, og 
højst karakteristiske, krystalførende Idioblaster?) [Fie.1,k] tillige 
Garvesyrebehoidere, homologe med de af mig hos Heteran- 
lhera?) fundne, kun ikke ganske af samme Form; de ere i Regelen 
indskrænkede til Diafragmaranden. 
Midt i Bladstilken, undertiden endog temmelig langt hen imod 
dens Spids og Basis, ere Luftkamrenes Sidevægge, i hvilke alle 
Celler paa de krystalførende nær ere éns og uden Interstitier, ud- 
styrede med nogle meget ejendommelige Organer, der udmærke sig 
ved deres betydelige Størrelser. Paa Tværsnit af Bladstilken ses 
de allerede ved ganske svag Loupeforstørrelse som korte, tykke, 
hvidlige Haandvægte, der ligesom de smalle, yderst fine og spidse 
Krystalceller synes stukne paatværs gennem Kammervæggen. Paa 
disse »Haandvægtes* Ender ses en større eller mindre, svagt rødlig 
Draabe. Vi faa herved en Formodning om, at vi have med еп 
Art Kirtler at gøre, og i det følgende skulle de betegnes som 
»Parietalglandeler*, Vægkirtler (Fig. 1, g). 
Hver saadan bestaar (paa hver Side af Luftkammervæggen) af 
en ЗЕ og et Hoved [Fig.9; g = Hovedet, у = Stilken). — Stilkens axile 
1) Denne Bort af større Celler findes ikke kos qs azurea, hvor de 
e nævnte Intercellularrum ogsaa have en anden 
тА Meyen, Phytot., 1830 (Pont. rd i "Вагу, Je AMA 
) Cfr, Bst. Tidsskr. Bd. XVI, 1887, 3die Hæfte. 
, ) De Вагу, Vergl. Anat., 1877, pag. 225. 
