30 
samt alle Hovedets Celler, der udmærke sig ved ingenlunde ringe 
Dimensioner, ere fyldte med еп tæt, graalig, meget grynet, men ikke 
stivelseholdig Plasmamasse, hvori ses en tydelig Cellekærne med 
én, lysbrydende Nucleolus. Efter længere Tids Henliggen i Jern- 
sulfat eller i Kaliumbikromatopløsning reagere disse Celler svagt 
paa Garvesyre, medens de i Diafragmerne fordelte Tanninceller for- 
lengst have vist en meget energisk Reaktion; Cohnheims (Chmie- 
lewski's) Reagens [Guldklorid-Myresyre] anvendt paa Materiale, som 
var hærdet i Alkohol, frembringer vel en stærkt rod Farve i 
Cellerne, medens Tanninbeholderne antage en uigennemsigtig Tone, 
men dette tyder for hines Vedkommende aabenbart kun paa den 
store Proteinmængde. | 
Den -af Hovedet udskilte, klæbrige Draabe viser ret ejen- 
dommelige mikrokemiske Reaktioner. Den bliver i Kaliumbikromat 
meget stærkt brun, hvorhos den hærdes betydelig; i Jernopløsningen 
antager den kun langsomt en meget svag blaalig Farvetone, men 
i Alkannatinktur (vandholdig) farves den hurtig intensivt rod; Han- 
steins Anilinviolet giver ikke nogen afgørende Reaktion, snarest en 
blaalig Farve"), og i større Vævstykker, som i længere Tid havde 
henligget i Kobberacetatopløsning, vare де udskilte Draaber (lige- 
som Garvesyrecellerne i Diafragmerne) blevne rødbrune; ved Til- 
sætning af vandig J ernsubacetatopl.-beholdt de imidlertid denne 
Farve, medens Tannincellerne blive blaa eller groune?); vandig 
Overosmiumsyre farvede? dem strax og meget intensivt sorte; 
naar hertil føjes, at Draaberne opløses i Alkohol, men ikke i Vaud, 
vil man ikke kunne antage dem for at bestaa af andet, end en svagt 
garvesyreholdig, oljeagtig Masse. 
Vende vi os nu til deres histologiske Bygning, finde vi Stil- 
ken bestaaende af en Del store, klare, periferiske Celler ,Yder- 
cellerne“ [y i alle Figurerne], med tydelig Kærne, faa Stivelsekorn, 
2) Cfr. Moll: Eene nieuwe mierochemische Looizuurreaetie. [Maan 
1) Cfr. Hanstein: Botan. Zeite 1868. dblad ` 
voor Naturwetenschappen, 1884]. : 
