59 
` Ved en Kultur i et Urglas i Mørke viste det sig endvidere, 
at Lyset ikke er nødvendigt for Spiringen, idet denne gik fuld- 
stændigt normalt for sig. Ved den samme Kultur viste det sig, 
at alle Rhizoiderne udgik fra den nedadvendende Halvdel. Efter 
Forsøgene med de foregaaende Arter at dømme skyldes dette sand- 
synligvis en større Iltmængde i Vandet paa den opadvendende Side 
af Æggene. I alle Kulturer bemærkedes med den største Tyde- 
lighed, at hvor Æggene laa tæt sammen, udgik Rhizoiderne fra 
de Æg, som laa i Periferien, saa godt som altid fra den indad- 
vendte Side. 
I nogle Kulturer forekom Dobbeltkim med- diametralt modsatte 
Rhizoider 1). 
Fucus spiralis L.*) 
Denne Art, som er almindelig ved de norske Kyster, er herma- 
frodit, idet Antheridier og Oogonier forekomme i de samme Re- 
ceptakler. Naar Indholdet af et saadant anbringes i en Draabe 
Saltvand, blive Spermatozoerne frie før Æggene, og Befrugtningen 
finder derfor ofte Sted, inden Æggene have forladt deres opsvulmede 
Üogoniemembran, idet denne let gjennemtrænges af Spermatozoerne, 
og de 8 Æg spire da uden at adskilles. Spiringen gaar hurtigt - 
-for sig; allerede efter 24 Timers Forløb iagttages den første De- 
lingsvæg og Anlæg til Rhizoidet. 
A. Urglaskulturer i ensidigt Lys. 
Fors. 1. 31. Juli. Befrugtn. omtrent Kl. 6 Em. 
Hvor Æggene laa spredt, udgik Rizoiderne som oftest, men 
dog ikke altid, fra den mindst belyste Side. 
Tim be 
') Det fortjener at bemærkes, at Lyset synes at virke hæmmende раа. 
Rhizoidernes Vaxt. I et Tilfælde anvendtes nemlig Æg af en og 
sàmme Portion til to Objektglaskulturer, af hvilke den ene stilledes i 
stærkere Lys end den anden, og Rhizoiderne blev da i den sidste Kultur 
længere (efter 12 Dages Forløb '/; Gang længere) end i den første; men 
Planterne vare kraftigere i den stærkest belyste Kultur end i den anden. 
°) Denne Art er om ikke identisk, saa dog nær beslægtet med F. platy- 
carpus Thur. (Étud. phye. p.40). Angaaende dens systematiske Op- 
fattelse henvises til Kjellman, Norra íshafvets algflora Р. 252. 
