205 
hans beskrifning år uppgjord efter sedda ex. (förmodligen i Rab. 
Alg.), efter som den berör förhållanden еј omnämnda af Hilse: 
»Aelhaut bis auf eine glatte Zone am Scheitel mit reihenweis 
gestellten , oft zweispitzigen Stacheln besetzt". Sådane taggar har 
jag ej sett hos ifrágavarande form, men visserligen att två taggar 
någon gång hos S. muricatum komma att stå så nåra hvarandra 
att det ser ut som en till basen klufven tagg. Såvida derför 
Kirchner ej sett någon annan form än jag i Rab. Alg. по 1826, 
kan jag endast förklara hans citerade uttryck såsom tillkommet 
genom en felaktig slutledning. Då nåmligen Rabenhorst i sin 
Flor. eur. alg. ТП, p. 209 uppför S. silesiacum som en varietet af 
S. asperum, som visserligen enligt R. har „granula“, men enligt 
Ralfs Brit. Deem. р. 140 „spines in generally slightly forked“, så 
kunde K. formoda att Rab. sett att S. silesiacum verkligen öfver- 
ensståmde med S. asperum i detta afseende. 
12. 5. saxonicum Bulnh. in Rab. Krypt. Flor. v. Sachs. 
p. 190; Rab. Alg. Europ. n° 1940 с. icone. 
13. 8. teliferum Ralfs. 
14. S. hirsutum (Ehrenb.) Bréb. 
15. 5. pilosum (Næg.) Arch. in Pritch. Infus. p. 739; Wittr. 
Skand. Desm. р. 17, t. 1, f. 8. PAycastrum pilosum Næg. Einz. Alg. 
р. 126, t.8 A, f. 4. 
Semicellulæ hujus speciei dorso sspe paullo truncatæ sunt. 
Long. sin. acul. 40—42 på €. acul. 44 p lat. sin. acul. 58—40 p, 
€ acul. 44 y. 
16. 5. dilatatum Ehrenb. 8 alternans (Bréb.) Rab. 
17. S. polymorphum Bréb. В subgracile Міт, бой. 01. Sötv. 
Alg. p. 51 f. pentagona. 
En del ex. hade Hoff bestümt till f. intermedia. Wille (Ferskv. 
alg. Novaja Sem. p.53, t. 13, f. 64), men de öfverensståmma еј 
fullt med denna form, fastän de närma sig den. 
18. S. hexacerum (Ehrenb.) Wittr. бой, 01. Sötv. Alg. р. 51; 
Desmidium? heæaceros Ehrenb. Beitr. 2. Erk. gr. Organ. (1834) 
р. 149 (in Abhandl d. k. Akad. d. Wiss. Berlin 1835, p. 293); 
