207 
f.7 råknar jag еј hit, utan anser den med större skål kunna föras 
till St. monticulosum В bifarium Nordst. 
32. S. furcigerum Bréb. 
Liksom Jacobsen (|. с. pag. 209) räknar jag St. armigerum 
Bréb. och St. pseudofurcigerum Reinsch hit. Rabenhorst (Fl. Eur. 
Alg. III, p. 218) för dem båda till St. furcatum, hvilken art han 
karakteriserar som „subtiliter granulosum*. Jag deremot vill till 
sistnämnda art numera endast räkna glatta former. (I Sydl. Norg. 
Desm. p. 32 omnåmner jag granulerade former, men nu skulle jag 
förmodligen ej räkna dem till S. furcatum). Derfor för jag St. 
armigerum till St. furcigerum, emedan Bréb. upptager som karak- 
tårer ,subgranulosum" och „spinis simplicibus aut bifidis“. 8. 
pseudofurcigerum Reinsch beskrifves visserligen som hafvande „шеш- 
тала glabra“, men detta uttryck vill jag еј begagna för Reinschs 
fig. 11, tab. 28 C i Spec. gener. nonn. nov. Alg. et fung.; ojemn- 
heterna i kanterna pà denna fig. äro väl förorsakade af något slags 
knölar eller små taggar. Lundell (Desm. suec. p.71) uppförde 
Desmidium eustephanum som synonym till St. pseudofurcigerum 
fast med tvekan. Formen med korta pariga utskott kunde man 
derför kalla f. eustephana och de med långa f. armigera. Exem- 
plaren från Bornholm likna än Reinsch fig., än Cookes i Brit. Desm. 
tab. 62, f.2a et с; dock hafva endast utskotten (å sidorna och på 
ryggen) små knölar eller taggar, membranen år för öfrigt glatt 
och еј öfverallt granulerad som på fig. 2b å Cookes tab. 62. 
33. S. spongiosum Bréb. В Griffthianum (Nee) Lagerh. in 
Wittr. et Nordst. Alg. exs. по 821; Phycastrum (Pachyactinum) 
Griffithianum Мас. einz. Alg. p. 128, t. 8C, f. 2. 
XIII. Xanthidium Ehrenb. 
1. X. Brebissonii Ralfs Brit. Desm. р. 118 (exclus. synon. 
nonnull.) t. 19, f. 2 a, b et c. 
2. ` X. antilopæum (Bréb.) Kütz. (X. fasciculatum В var. anti- 
lopæa hos Jacobsen). 
9. X. octocorne. Ehrenb. 
