218 
den ene Ende, fortykkede og afrundede ved den anden (Fig. 6). 
De kunne, hvad ogsaa Kowalevsky angiver, suge sig fast til 
forskjellige Gjenstande og atter løsne sig.  Entodermeellernes Antal 
vexler betydeligt, og de individuelle Forskjelligheder i denne Hen- 
seende lade sig ikke simpelthen føre tilbage til Aldersforskjellig- 
heder; saaledes fandtes der hos den meget unge pæreformede Larve 
(Fig. 4) allerede 17 Entodermceller, hos den meget ældre (Fig. 6) 
kun 16; Larven (Fig. 5), som er paa omtrent samme Stadium som 
Fig. 6, havde ikke mindre end 24 Entodermeeller. 
Efterat Larverne saaledes en Tidlang have krøbet omkring, 
sætte de sig med deres ene Ende fast paa Alger о. desl. (ligeledes 
satte de sig i Masser fast paa Objektglas, som jeg havde lagt ned 
i Vivarierne). Endnu efterat de have sat sig fast, beholde de en 
Tidlang deres Bevægelighed i Modsætning til de Larver, som Ко- 
walevsky har undersøgt. Saaledes som jeg nemlig forstaar 
Kowalevsky, miste hans Larver Bevægelsesevnen strax efter at 
have sat sig fast, idet de trække sig sammen. Denne Forskjel 
turde muligvis bero paa en Artsforskjel (men Kowalevsky hår 
som sagt ikke angivet, hvilken Art han undersøgte i Sebastopol). 
Som sagt, mine Larver beholde endnu en Tidlang efter at have sat 
sig fast deres Bevægelighed: de krumme og bøje sig, idet de 
strække den frie Ende ud og trække den tilbage igjen. Derved kan 
Bøjeligheden af Entodermeellernes Vægge meget smukt iagttages: 
strækkes den frie Ende ud, saa blive Entodermcellernes Vægge 
bøjede konvext henimod den; trækkes den tilbage, blive de konvexe 
henimod den fastsiddende Ende. Saavel de fastsiddende som de 
frit omkring krybende Lucernaria-Larvers Bevægelser foregaa alle 
yderst langsomt. i 
Videre end til dette Stadium lykkedes det mig ikke at 0р- 
drætte Larverne: de begyndte at dø i Glassene. Forskjellige For- 
søg paa at fra dem videre udviklede mislykkedes: engang hængte 
jeg en Kurv ‚ tilbundet med Lærred og fuld af Lucernaria - Larver 
раа Alger og Objektglas, ud i Stranden; en anden Gang fyldte Jeg 
nogle voxne, kjonsmodne Lucernarier i Kurven, men alt forgjie ves. 
