242 
kommer ganske vist heller ikke til at paavirke Bygningsforholdene. 
Imidlertid forekommer det mig noget misligt i den Grad som H. 
at drage Slutninger fra Organernes Bygning til deres Funktion, og 
jeg ser, at jeg ikke staar ene med denne Mening; Schimper!) 
siger nemlig: , Verkehrt scheint mir aber die Methode, deren sich 
die biologischen Anatomen bedienen; aus histologischen Eigenthüm- 
liehkeiten physiologische Schlüsse direct ziehen zu wollen, wird nie 
zu irgendwie exacten Resultaten führen, und ist, da wo thatsåchlich 
experimentelle Prüfung móglich ist, — wie z. B. bei der Ableitung 
der Kohlehydrate, — durchaus unzulåssig.* 
I Kurvskafterne hos Eriocaulon helichrysoides er det mellem 
Stereombjælkerne anbragte Assimilationsvæv meget elegant ordnet; 
paa Længdesnit ses Palissaderne under Overhuden tilsyneladende i 
brachyodisk Tilslutning til de underneden værende Celler, disse paa 
samme Maade til dem derunder о. в. у. indtil Midten af Vævet; 
men herfra sprede Cellene sig igen paa samme Maade, indtil de 
naa Skeden udenom Centraleylinderen [ХИ, 4]. Der er ikke Tvivl 
om, at dette , Assimilationsvæv* er stofproducerende; lige saa vel som 
i Bladene kunde det brachyodiske Princip være paa sin Plads her, 
men Forholdet er aabenbart et ganske andet. Јес kan kun fra et 
mekanisk Synspunkt forklare mig Vævbygningen, idet denne er 
»büjningsfast^; Hensynet til Stofledningen kan ikke have spillet 
nogen Rolle. Paa samme Maade tror jeg, at man maa tage dette 
Moment med til Forklaring af det ,,brachyodiske* Princip i Bladenes 
Assimilationsvevs Sammenföjning, i det mindste paa mange Steder. 
Inden jeg forlader det bladgröntholdige Үзу, skal jeg angaaende 
Celleindholdet blot anføre, at dette bestaar af vægstillet, fint- 
kornet Protoplasma med Klorofylkorn. Hvert af disse danner i Regelen 
ét kugleformet Stivelsekorn; kun hos Eupaep. tortilis har jeg 
fundet flere saadanne aflange i hvert. I Regelen finder man i 
hver eneste Celle én eller to overmaade smaa, stavformede eller 
1) L e. pag. 158, Anm. 
