251 
Hvad Restionaceerne angaar, gælder delvis det samme som 
om Xyrideerne, nemlig, at Undersøgelserne ere for faa og navnlig 
ikke sammenhængende; den mest udvidede er aabenbart Masters's 
ovenanfórte, og den har endda adskillige Mangler, især saadanne, 
der som Følge af Tiden (1865), hvori den fremkom, nødvendigvis 
maa klæbe ved den. Senere Undersøgelser, dels mere spredte, 
f Ex. af Schwendener!) og Russow?), dels mere sammen- 
hængende, navnlig af Pfitzer?), have skaffet os Klarhed over 
nogle Punkter af denne interessante Families anatomiske Forhold. 
Vi kende mest til Stængelens Anatomi; det er mig ikke ђе- 
kendt, at andre end Schwendener*) og v. Tieghem*) have 
skrevet noget om Rodens. Hvad denne sidste angaar (Restio 
glaucus og sulcatus ere undersøgte), da er den i flere Henseender 
forskellig fra Eriocaulacéroden; jeg kender ingen af sidstnævnte 
Form, der har mekanisk fortykket og forholdsvis mægtig udviklet 
Perikambium og ,,Bindevæv" saaledes som Resto; men det er 
heller ikke almindeligt, at Eriocaulacéroden afkaster sin Overhud 
og Bark, saaledes som denne. De ganske ny Undersøgelser af 
у. Tieghem (1. c) angaa kun Rodbarken (Sur Гехойегше de la 
racine des Restiacées), hvori han har paavist Tilstedeværelsen af 
еп saakaldet | Exoderm" 6) (9: det allerede tidligere af Oude- 
mans som ,Endoderm* betegnede Lag, der findes hos saa mange 
andre Planters Rødder og af Chatin er bleven kaldt ,Epidermoi- 
dallaget“ 7). Med Hensyn til dette Punkt have vi altsaa her en 
') Mech. Princip, pag. 74 f. 
№ ка über Leitbündel- u. Grundgew., p. 5 
°) Pringsh. Jahrb., VIL 1869—70; især pag. 561 ff. [Usdazsegeln delvis 
paa levende Materials П Til disse lagttagelser støtter ogsaa Alb. 
Nilsson sig Del og de citeres ogsaa af de Вагу [Vergl. Anatomie, 
р. 
*) Die Shuteaheidan п. ihre Verstürkungen. [Abh. d. kgl. Akad. der 
iss. Berlin, 1882; pag. 27. Tab. I, fig. 2.] 
°) Bull. de la вос. bot. de France. Тоше 34. 1887, pag. 448. 
') Vuillemin: Bull. de la soc. bot. de France; 1886 
') Cfr. ogsaa Juel: Beitr. zur Kenntniss d. Hautgewebe d. Wurzeln. 
Hang till Svenska Vet.-Akad. Handlingar, Bd. 9, no.9; Meddelanden 
från Stockholms Högskola, no. 18; 1884.) 
