254 
senere atter har fundet, i sin Text!), шеп han afbilder det*); det 
fremgaar ogsaa af hans Undersøgelser, at Centrolepidaceernes Rhi- 
zoider ere udviklede og byggede ganske som Eriocaulaceernes, dog 
staa de altid enkeltvis. I Sammenligningen med sidst nævnte 
Familie kan ogsaa det anføres, at der i Centrolepidé-Roden kun 
findes Skruekar, ikke Stigekar, som jo hos E. ere saa hyppige. 
Rodspidsens Værsystemer ere godt undersøgte hos Centrolepideerne; 
her maa Fremtiden afgöre, hvor stor Ligheden med Eriocaulaceerne 
er, naar bedre Materiale af disse tillader Studier over dette Punkt. 
Jeg skal dog allerede her fremhæve, at Rodhætten hos Eupaepa- 
lanthus tortilis viser stor Lighed med den hos Centrolepis tenuior?); 
| begge ere smaa og slimdannende. | 
De fra Eriocaulaceerne saa godt kendte, perixylematiske Kar- 
strænge findes ikke i Stængelen hos Centrolepidaceerne; her ere de 
vel alle ligesom hist samlede i en mere eller mindre tydelig af- 
grænset Centralcylinder men kollaterale, og Hieronymus angiver om 
dem, at de ikke indeholde andre Kar end Skruekar. Herved vilde 
de væsenlig adskille sig fra Eriocaulacéstrængene; men раа den an- 
den Side have de det samme simple Forløb som disse. For Resten 
ere Centrolepidaceernes Karstrænge af meget ringe Diameter, 05 
de synes ikke at være udrustede med nogen Protohadromlakune. 
Blomsterstandenes Skafter ere hos Centrol ikke byggede som hos 
Eriocaulaceerne; vi mangle hos hine Stereomstrængene og de der- 
med afvexlende Strænge af Assimilationsvæv, ligesom ogsaa den 
ofte saa elegante Ordning, dettes Celler kunne have hos Eriocaula- 
ceerne, ikke findes hos Centrolepideerne *). 
Det turde være en Selvfølge, at sidstnævnte Families smalle 
og forholdsvis simple Blade have en Bygning, som i sine Detailler 
næppe lod sig sammenligne med de langt stårre, græsagtige Blade 
') 1. e, pag. 59. 
2) L c., Tab. IV, fig. 30. 
>) Cf. Hieróhynüs, 1. е., tab. Ш, fig. 12. 
*) Cfr. Hieronymus, 1. c., tab. IV, fig. 31. 
