286 
де periferiske Kar ere videre og have langt kortere Led med videre 
Masker i deres mere uregelmæssige, nætformede Fortykkelser. 
Kurvskafterne, 
som i saa stort et Antal udgaa fra Enden af de tyndere Grene 
[„саршша wmnbellata^|, ere meget smækre, 3 å 4 Centimeter 
lange og besatte med lange, opadrettede, udstaaende Haar. Hvert 
Kurvskaft er ved sin Grund omgivet af en tæt sluttende, centi- 
meterlang vagina, dets Forblad; de øverste, temmelig smaa Blade 
paa de tynde Grene ere rykkede tæt sammen til en Art Svøb 
lige under det hele Knippe af Kurvskafter; disse Svøbblades 
Divergens er i Regelen 2/5, og de ere де sidste Blade paa Skud- 
det. Kurvskafterne sidde tilsyneladende uden Støtteblade indenfor 
Svøbet; førend jeg faar denne store, sammensatte Blomsterstands 
Udviklingshistorie undersøgt, kan jeg intet sikkert anføre om dens 
Forgreningsforhold; men at dömme efter Kurvenes Udspringsfølge 
synes her at foreligge en Samling svikkelagtige Forgreningssystemer; 
med virkelige Skærme have vi i al Fald ikke at göre. For øvrigt 
forbeholder jeg mig ved en senere Lejlighed at komme tilbage til 
dette Punkt. 
Hvad det tynde Skafts anatomiske Forhold angaar, skal jeg 
anføre følgende. Det er mere sammensat bygget, end man skulde 
vente efter dets Spinkelhed. Overhuden indeholder intet Bladgrönt 
og er meget tykvægget; dens langstrakte Cellers opad hældende 
Endevægge ere saa vel som Radialvæggene udstyrede med ret store, 
skævt stillede Krydsporer. I to eller tre Rækker nedad Skaftet 
findes de paa Tværsnit fuglenæbsformede Spalteaabninger, nemlig 
lige ud for det indenfor værende Assimilationsparenkym ; fra det 
mellemliggende Угу udgaå tykvæggede, klare Haar. Disse besta 
forneden af to Grundceller (en underste, stærkt opsvulmet og frem- 
springende og en øverste lavt-cylindrisk), hvorpaa to meget lange, 
glatvæggede Celler afslutte Haaret; Væggen mellem dem er forsynet 
med en stor, tydelig Pore; Endecellen ender i en lang, glasagtig 
Spids. I Barken findes indenfor den behaarede Del af Overhuden 
