800 
Tværsnit ere Cellerne omtrent isodiametriske; de paa Oversiden 
have svagt udhvælvede Ydervægge, der ere temmelig tykke, smukt 
lagdelte og forsynede med tydelig, over hver Celles Midte liste- 
formig fremspringende Kuticula. Især træde disse Forhold smukt 
frem ved Anvendelsen af Kalihydrat, der bringer Væggene til at 
svulme; det samme er Tilfældet med Klorzinkjod, som ogsaa farver 
dem violette. De lange Sidevægge (Radialvæggene), have faa, 
flade Porer, og Endevæggene vise paa Længdesnittet en fremtrædende 
Hældning hen imod Bladspidsen. Indholdet er увоз еј Plasma 
med tydelig, kugleformet, homogen, nukleolførende Kærne. Ligesom 
hos Eriocaulon helichrysoides findes her paa Bladoversiden ejen- 
dommelige Haar, som her ere Børstehaar; de have en ned i Niveau 
med Overhuden liggende, lille Grundeelle af Form som et Prisme, 
beliggende ved Overhudscellens akroskope Endevæg; den bærer 
en lavt eylindrisk, tykvægget Celle, og denne atter Haarets to å 
tre øvrige, langstrakt- cylindriske, glasklare Celler. Раа de ud- 
viklede eller ældre Blade er störste Delen af Haaret affalden, dog 
ikke paa Bladrandens nedre Halvdel; Længdesnit af Bladet vise 08 
derfor Haarenes ejendommelige Grundceller imellem Overhudscellernes 
øverste Hjörner som et ret ejendommeligt Strukturforhold. Раа 
Bladunderfladen ere lignende, men mindre Haar tilstede; deres 
Endecellers Lumen er næsten forsvundet, da Væggene ere stærkt 
fortykkede. Her træffe vi tillige Spalteaabninger, ved hvis Bygning 
der ingen Anledning er til at dvæle, da den ganske er som hos 
Eriocaulon baade hvad Lukke- og Biceller angaar. Disse Spalte- 
aabninger findes naturligvis ikke over Bladets Ribber, men have 
netop her overladt Pladsen til de nys beskrevne Haar. Paa Tvær- 
snit af Bladet opdager man en Forskel imellem Overhudscellerne, 
idet de, der ligge midtvejs mellem to Spalteaabninger ere. höjest, 
de øvrige aftage gradvis henimod Spalteaabningerne. —Undersidens 
Overhudsceller, der sete fra Fladen ere meget længere end Over- 
sidens, have ikke Kutikularlister. 
Under Oversidens Epidermis ligger et sammenhængende Lag 
af klorofylløse, langstrakte (o: af c. 3—4 Epidermiscellers Længde), 
