337 
anse for næsten de mindste og spædeste Eriocaulaceer, som findes 
(en endnu spædere Form vil senere komme paa Tale). Saa store 
Variationer have nu ikke været at iagttage paa mit Materiale, som 
baade er samlet af Glaziou og Dr. Schenck; men de to Former, 
som derunder findes, hvoraf den ene er den i sit Ydre ret karakter- 
istiske tidligere Art Paep. nigro-niveus, ere i anatomisk Henseende 
aldeles éns. Begge have korte, temmelig tætbladede, overjordiske 
Stængler, hvis Bladstilling er 5/43. 
Stængelen. 
Den udvoxne Stængels anatomiske Forhold minde i alle Hoved- 
punkter saa meget om Еираер. Schraderi, at jeg blot i faa Ord 
skal pege paa Forskellighederne. 
I Barken findes ikke noget Bælte af sammenfaldne Celler; 
Endodermen træder paa Grund af sine Cellers stærkere Fortykkelser 
[O-Skede] skarpere frem, og enkelte af disse Celler ere tangential- 
delte. Indenfor Skeden og Pericyklen findes Mestommasser af for- 
skellig Störrelse, der minde stærkt om dem hos Eupaep. Schraderi, 
men have de störste Kar mere radialstrakte og раа sine Steder 
ordnede i mere eller mindre regelmæssige Tangentialrækker, lige- 
Som ogsaa Leptomgrupperne forholdsvis ere flere og mindre; indadtil 
forekomme dog ret ofte smaa, mere isolerede Karstrænge, der snart 
ere tydelig kollaterale, snart perixylematiske, snart Overgangsformer. 
Udviklingshistorien af disse Centraleylinderens Mestommasser 
har imidlertid vist mig, at vi her have et Forhold for os, som ikke 
er homologt med det, vi fandt hos Eupaep. Schraderi. I yngre 
Stengelled (УІ, 3], hvori Endodermen [е] endnu optræder med tvær- 
bølgede Radialvægge, vil man nemlig, efter at de mest periferisk 
liggende Karstrænge ere anlagte, finde, at der udenfor deres Leptom 
(de begynde med at være kollaterale) i det der værende, plasmarige 
Cellevær, som vel maa betegnes som Pericykelvæv, udpræges dels 
Kar [s], dels (smaamasket) Leptomvæv UL og det endog paa et saa 
Sent Tidspunkt, at Primærkarrene [p] allerede ere tykvæggede og 
give stærk Vanillin-Reaktion. Man ser saaledes, at vi ber have en 
Vidensk. Meddel. fra den naturh. Foren. 1888. 22 
