342 
partier delte Assimilationsvæv er ber indskrænket til ét Palissade- 
lag, som strækker sig helt rundt, og hvori hist og her en enkelt 
Celle kan være tangentialdelt. I det indenfor liggende Уфу, der 
yderst udgöres af en Ledningsskede, findes omlejret af sklerenkym- 
atisk Stereom tre större og tre mindre Karstrænge udenom en 
ringe Marv. Skaftets Bygning lader sig saaledes let aflede af andres, 
f. Ex. af Psilocephalus. 
Bladene 
ere meget korte og tynde. De have fem Nerver og mangle ganske 
mekanisk Væv i den störste Del af Pladen; kun i Bladgrunden op- 
træder der under Midtnerven (thi her kan en saadan paavises) og 
de to nærmeste Sidenerver et enkelt, baandformet Hypodermlag. 
Assimilationsvævet er ligesom hos Eupaep. Schraderi særdeles tynd- 
vægget; der findes et Palissadelag, men en brachyodisk Tilslutning 
til Svampeparenkymet er ikke tydelig. Karstrængene frembyde intet 
særligt. 
Derimod fortjener Bladets Overhud et Par Ord; ti vel ere 
Cellerne, hvad Störrelse og Form angaar, i det væsenlige som hos 
andre Eriocaulaceer, men de frembyde én Ejendommelighed, som 
jeg ikke kender fra nogen anden Art af denne Familie. De ere, 
for at sige det kort, amfimorf-divarikate!) og minde saaledes 
om mange Gramineers, Juncaceers, Cyperaceers о. а. $ Bladoverhuds- 
celler, hvis radiale Længdevægge i deres yderste Dele ere bølgede 
og saaledes med en Art „Verzahnung“ gribe ind i hinanden ы? 
Paa Tværsnit ses de bekendte, skraat udad divergerende Porer 1 
Cellernes Yderhjörner [Х, 8, 9]. Jeg har undersøgt en Del andre Епо- 
caulacéformer af Herbariematerialet, særlig saadanne, som frembyde 
stor habituel Lighed med Eupaep. minutulus; ingen af dem have 
imidlertid vist denne ejendommelige Bygning af Overhuden. Hvad 
1) Cfr. Mettenius: тете ua d. phys.- math. Klasse d. 
К. sáchs, Ges. 4. W mes Л, 
*) Cfr. Ambronn: iu in den {гы уоп Epidermiseellen 
[Pringsh. Jahrb. 1884; "ва 14, р.82]. 
