547 
i levende Tilstand være udstyrede med tre grönne Striber (Sider 
el. Furer). Deres anatomiske Sammensætning er i Overensstem- 
melse med deres Spinkelhed forholdsvis simpel. Overhuden, hvis 
Celler ere noget lavere udenpaa de tre Kanter, er paa Furerne ud- 
styret med en enkelt eller paa sine Steder dobbelt Række Spalte- 
aabninger af den for Eriocaulaceerne sædvanlige Form med to side- 
stillede Biceller. 
Under Overhuden ligger Barken; de fleste Celler heri ere ud- 
viklede som et halvkollenkymatisk, klorofylløst Stereom, der danner 
tre store Længdestrænge gennem hele Skaftet svarende til dettes 
tre Kanter; Barkvævet i Furerne mellem Stereomlisterne, altsaa un- 
der Spalteaabningerne, er et bladgröntholdigt, meget lakunøst Paren- 
kym; Cellerne heri ere strakte i radial Retning og løbe ud i tem- 
melig smalle Arme; de ere stillede skraat opefter. En særlig frem- 
trædende Endoderm findes ikke, om end Barken indadtil kan siges 
at afsluttes af et sammenhængende Lag af langstrakte Stereom- 
elementer. | 
Indenfor Barken findes en dobbelt Kreds af 6, normalt byg- 
gede, kollaterale Karstrænge; de tre (paa Tværsnit) mindre ligge 
yderst; de have Sterombelægning (ét Lag Celler) paa deres ind- 
vendige Side og støtte sig udadtil umiddelbart til den omtalte me- 
kaniske Cylinder; de tre större have videre Kar i Hadromet, i 
hvis inderste Del (Protoxylemet) den for saa mange Monokotyle- 
doners Karstrenge karakteristiske Lakune findes. Axen 1 Kurv- 
Skaftet indtages af en fincellet, kun lidet udviklet Marv. 
Bygningen af denne Arts Skafter er altsaa i Hovedtrækkene 
Som de foregaaendes; der er kun indtraadt en til den ringere Dia- 
meter svarende stórre Spinkelhed i Konstruktionen. 
Bladene, 
Som danne tætte Rosetter, ere trods deres mindre betydelige Stör- 
relse ret sammensat og i flere Henseender ganske interessant 
byggede. Oversiden er plan, Undersiden hvælvet; det klorofyl- 
holdige Bladkød er tættest paa hin, medens et Mem 
indtager det meste af denne. 
