554 
vanlige Form, kun at den øverste af deres to Basalceller er meget 
længere end sædvanlig. I Haarcellerne findes intet Indhold, naar 
de ere udvoxne, undtagen Luft; de ere klare uden Kutikularknuder. 
I en saa svagt udviklet Overhud, hvis Celler for øvrigt ere forholds- 
vis store, findes naturligvis ingen Spalteaabninger. Barken bestaar 
af ægformede kortarmede Svampparenkymceller, hvis Vægge ere 
tynde, og i hvis Plasmakrop der ikke findes Bladgrönt; som Følge af 
disse Cellers Form findes der store Luftrum imellem dem; 1 hver 
af dem forekommer en Gruppe af Kalkoxalatkrystaller. —Indadtil 
begrænses Barken af en sammenhængende, sklerotiseret Endodermis, 
en O-Skede i Russows Forstand, hvis Fortykningslag dog ikke ere 
særlig stærke. Den indenfor liggende Centraleylinder, hvis Peri- 
cykel ikke er tydelig udpræget, bestaar af et klorofylløst Grundvæv, 
hvori Karstrængene, som gennemløbe det under uregelmæssige 
Krumninger og Anastomoser, ere temmelig ligelig fordelte, saa at 
der ikke bliver Plads for nogen egenlig Marv. Cellerne, hvoraf 
dette Grundvæv er sammensat, ere mere tykvæggede end Barkens; 
hvilke de for øvrigt ligne deri, at de lige som de indeholde en 
Kalkoxalatgruppe; Cellemellemrummene ere, da vi her ikke have 
med Armparenkymet at göre, meget mindre og færre, Vævet altsaa 
ikke saa svampet, og det indeholder ingen Stivelse; i Plasmaet 
findes derimod tydelige Cellekærner; i Cellevæggene findes vide, 
flade Porer. 
Karstrængene ere perixylematiske; deres yderste Kar ere meget 
vide Nætkar, sammensatte af forholdsvis korte Led; længere ind imod 
de korte, snævre Leptomelementer forekomme snævrere Ring- 05 
Skruekar. 
Kurvskaftet. | 
Udvendig paa Kurvenes fra Bladaxlerne udgaaende, temmelig 
tykke Skafter ses i Regelen sex svage Furer samt talrige, kraftige 
Haar. 
Overhudscellernes Vægge ere alle meget stærkt fortykkede, 
især i Bunden og paa Siderne af Furerne, hvor deres Lysning er 
mindre, men bestaa med Undtagelse af den skarpt afsatte, med tal- 
