Kurvskaftet. 
Grundtrækkene af de undertiden temmelig lange, tynde Kurv- 
skafters Bygning ere ikke forskellige fra dem, vi tidligere have 
fundet. Det maa for kortelig at karakterisere den være tilstrækkeligt 
at anføre, at der findes tre afrundede, væsenlig af det mekaniske 
Vær dannede Ribber, mellem hvilke det paa Tværsnit halvmaane- 
formede Assimilationsvæv befinder sig, yderst bedækket af den 
Overhud, som danner Bunden i Stængelens tre, flade Furer. Den 
har stærkt fremspringende Spalteaabninger af den sædvanlige 
Eriocaulacé-Type og (i Modsætning til Stængelen) kun én Slags 
Haar, nemlig glatvæggede, tæt stillede, op- og nedadvendte Mal- 
pighiahaar. Det bladgróntholdige Уфу viser ikke tydelig den be- 
kendte, brachyodiske Ordning undtagen hist og her og da i lige 
saa fuldt Maal indad som udad. Ош Skaftets øvrige Vævsystemer 
[Skeden, de tre större og tre mindre Karstrenge samt Marven] 
finder jeg ingen Anledning til at göre særlige Bemærkninger. 
Det kan kun tilföjes, at den Del af Skaftet, som er skjult i 
Vagina, afviger fra den øvrige ved sin svagere Udvikling af de 
mekaniske Celler og en tilsvarende Forøgelse af det bladgrönt- 
holdige Parenkym. 
Bladet. 
Vi genfinde i Bygningen af Bladet hos Carphocephalus cau- 
lescens ganske den samme Grundplan, som hos alle de andre under- 
søgte Eriocaulaceer; indenfor Overhuden sondrer Vævet sig altsaa i 
det ledende Vær (Karstrængene og deres Skeder), det assimilatoriske 
og det dermed afvexlende mekaniske Угу. Forholdet mellem Kar- 
Strængene og det sidstnævnte Væv er det, at i Regelen kun 
hveranden Stræng er indlejret i en Liste af mekanisk Vær af den 
sædvanlige, om Kollenkym mindende Celleform; dog have de 2å3 | 
Karstrænge nærmest Randen ingen mekanisk Belægning; alle 
Strængene, imellem hvilke der som sædvanlig ikke findes Tvær- 
forbindelser, have den sædvanlige Bygning og to Skeder: en mere 
