на 
367 
hente udviklingshistoriske Data derfra. — Vævet indenfor Karstræng- 
kredsen er en storcellet (lakunøs?) Marv. 
Det korte, c. 2 Ctm. lange Kurvskaft udspringer ikke i Axlen 
af noget Blad, men tæt ovenfor og ved Siden af et saadant lige 
ovenover Medianen af det tredie derunder staaende, fra hvis Axel 
det formodenlig er forskudt i Lighed med Grenforskydningerne hos 
Actinocephalus. I Bygningen af disse Skafter er der intet særlig 
afvigende fra det, vi tidligere have fundet. 
Bladet. 
De temmelig smaa, stængelomfattende Blade, som ere stillede 
efter ?/s-Divergens 1), have i Hovedsagen ganske den samme Bygning 
som andre Eriocaulaceers, for saa vidt Materialet har tilladt mig at 
dømme derom. Overhuden, som paa Undersiden har Spalteaabninger 
af den almindelige Form, bestaar af meget store, tyndvæggede 
Celler; om Assimilationsvævet, der ved Törring falder aldeles sam- 
men, kan jeg intet angive, men Karstrængene, som have de sæd- 
Vanlige to Skeder, udfylde (paa Tværsnit) hele Rummet mellem de 
to Bladsiders Overhud, idet Skederne umiddelbart støtte sig til den; 
Særegent mekanisk Væv findes altsaa ikke; ogsaa hos denne Slægt 
mangle Tyæranastomoserne imellem de parallele Nerver. De lange 
Haar paa Bladene ere НегсеПеде Børstehaar med kugleformet, frem- 
staaende Grundcelle og glatte Cellehinder. 
Roden. 
Denne er meget kort, kun centimeterlang, og paa det af mig 
undersøgte Materiale, hvis Rødder udsprang fra Bladfæsterne, vare 
disse ugrenede. Deres Bygning er i Korthed denne. En tyndeellet 
Overhud, fra hvilken enkeltstillede Rodhaar udgaa, indeslutter en 
BEER EE 
') Hieronymus [Englers & Prantls natürl. Pflanzenfam., II Bd., Ate Abth., 
pag. 22] angiver 13. Om dette og om Kurvskafternes ovenfor anforte, 1 
_ saa vidt jeg ved hidtil kun af Körnicke med Udtrykket PM DE 
lares* antydede, mærkelige morfologiske F orhold skal jeg ikke u ~ 
mig nærmere i denne Afhandling. Det er muligt, at vi have symp 
diale Axer for os. 
. 
