HARALD NORDQVIST, SÖTVATTENSFISKARS LARVSTADIER. 9 



ligt stora, börja de simma omkring. Enligt samme författare 

 har blodet redan hos den nykläckta larven sin naturliga färg. 



Den 9 juni erhöll jag i en af Anebod a-stationens dam- 

 mar några uppenbarligen nykläckta sutarelarver. Jag håf vade 

 först i det fria vattnet omedelbart invid de platser, där jag 

 visste, att sutaren lekt, men erhöll härvid inga larver. Sedan 

 drog jag håfven genom enriset på lekplatsen ceh erhöll då 

 de nämnda larverna. Detta visar, att dessa ännu icke börjat 

 simma fritt omkring utan sannolikt suttit fastklibbade vid 

 enriset. Dessa sutarelarver voro 5 mm. långa och öfverens- 

 stämde fullkomligt med Rusco]sri's af bildning. 



Den nykläckta sutarelarven (fig. 4) har ett mycket egen- 

 domligt utseende och skiljer sig högst betydligt från alla andra 

 af mig kända cyprinid-lavyer. Gulsäcken är visserligen af 

 samma typ som hos andra cyprinid-larver, men är vida längre. 

 I öfverensstämmelse härmed är anus belägen långt bakåt, be- 

 tydligt närmare stjärtspetsen än hos andra cijprinid-lsirYeT. 

 Anmärkningsvärd är äfven den svarta pigmenteringen, som 

 är koncentrerad i ett bredt och starkt iögonenfallande band, 

 hvilket från hufvudet sträcker sig bakåt öfver gulsäckens 

 dorsalsida och bakom anus fortsätter i kroppens ventralkon- 

 tur till stjärtspetsen, där det böjer öfver på dorsalsidan för 

 att strax framom stjärtspetsen tvärt af brytas.^ Hela den öf- 

 riga kroppen med undantag af ögonen, som äro mörkt pig- 

 menterade, saknar hvarje spår af svart pigment. Däremot 

 framträder på hufvudet och ryggen en diffus, ljust gulgrön 

 färgton. Tyvärr lyckades det mig icke att erhålla mera fram- 

 skridna utvecklingsstadier af sutarelarven. Det vore emeller- 

 tid af intresse att utröna, huruvida de för andra cyprinid- 

 larver så karakteristiska pigmentbanden vid basen af rygg- 

 fenhinnan och längs sidolinjen komma till utveckling hos 

 äldre sutarelarver. 



Braxen. Åbramis bräma L. 



Braxens larvutveckling har, så vidt jag kunnat finna, 

 icke blifvit beskrifven, och den enda beskrifning och afbild- 

 ning af en braxenlarv, som torde finnas, är gjord af F. B. 



^ Det peritoneala och postanala svarta pigmentbandet är äfven hos 

 karplarven starkt framträdande, men hos denna förekommer dessutom 

 spridda svarta pigmentceller på ryggen och på hjässan. 



