HARALD NORDQVIST, SÖTVATTENSFISKARS LARVSTADIER. 11 



Genom främsta delen af gulsäcken gick liksom hos mört- 

 larven en bred blodström fram till hjärtat. Svart pigment 

 hade redan börjat utvecklas, men förekom endast sparsamt 

 och framträdde som ytterst små, föga iögonenfallande och 

 tunnsådda pigmentceller, hvilkas gruppering emellertid öfver- 

 ensstämde med den för C7/prm«c?- familj en karakteristiska typen. 

 Den rad svarta pigmentceller, som plägar följa sidolinjen, 

 var dock ännu endast mycket svagt antydd. 



3. Figg. 7 och 8. Den 25 maj undersöktes åter två 

 larver från samma akvarium som föregående. Den ena af 

 dessa var 6,5 mm., den andra c:a 6 mm. lång. Som af fi- 

 gurerna framgår, var gulsäckens form rätt olika hos dessa 

 båda exemplar. En närmare jämförelse af gulsäckens form 

 och storlek hos de å figg. 5, 6, 7 och 8 framställda larverna 

 synes mig i detta sammanhang vara af ett visst intresse. 

 Figur 5 visar en ovanligt tidigt kläckt och endast 5,5 — 6 

 mm. lång larv, hvars gulsäck framtill var starkt uppsvälld, 

 fig. 6 en 1 dygn äldre 6,5 — 7 mm. lång larv med i förhållande 

 till föregående betydligt reducerad gulsäck. Figurerna 7 och 

 8 slutligen visa två ytterligare 1 dygn äldre larver, af hvilka 

 den ena var 6,5 mm., den andra c:a 6 mm. lång. Den förras 

 (fig. 7) gulsäck hade ungefär samma storlek och form som 

 gulsäcken hos den ett dygn yngre men ungefär lika stora 

 å fig. 6 framställda larven, den senares (fig. 8) gulsäck åter 

 liknade närmast gulsäcken hos den två dygn yngre å fig. 1 

 afbildade larven. Det ser alltså ut, som om betydande in- 

 dividuella variationer skulle göra sig gällande med afseende 

 å gulsäcksresorptionen och längdtillväxten. 



Den svarta pigmenteringen var hos den å fig. 7 fram- 

 ställda braxenlarven redan betydligt längre utvecklad än 

 hos den under punkt 2 beskrifna, men dock fortfarande 

 (isynnerhet längs sidolinjen) föga framträdande. Jag vill här 

 särskildt framhålla de å figuren synliga öfver gulsäckens yta 

 glest kringströdda svarta pigmentcellerna, emedan dessa icke 

 pläga förekomma hos mörtlarven och därför kunna användas 

 för dessa båda larvformers åtskiljande. På hufvudet och 

 ryggen syntes en gulaktig färgton. Det lyckades mig emeller- 

 tid icke ens med användande af stark förstoring att finna 

 några formade bärare af det gula färgämnet. Af fenstrål- 

 anlag syntes icke de ringaste spår, och den larvala fenhinnan 

 var fortfarande nästan jämnbred. 



