16 ARKIV FÖR ZOOLOGI. BAND 9. NIO 4. 



vecklad. Den afviker emellertid såtillvida från den ofvan 

 beskrifna för cyprinid-laTyer karakteristiska typen, att den 

 mediala sidolinjen följande pigmentlinjen saknas. Äfven den 

 dorsala vid basen af fenhinnan belägna pigmentlinjen är 

 ofta gles och något oregelbunden, och ventralt om denna 

 linje synas, åtminstone ofta, några strödda pigmentceller. 

 Den ventrala svarta pigmenteringen är betydligt mera iögonen- 

 fallande, i all synnerhet det peritoneala dorsalt om gul- 

 säcken löpande svarta pigmentbandet. Härutinnan företer 

 den nykläckta karplarven en rätt stor likhet med den ny- 

 kläckta sutarelarven. Det hos cyprinid-lsirYer vanliga på 

 gulsäckens ventralsida belägna svarta pigmentbandet består 

 hos den nykläckta karplarven af en gles rad af små pigment- 

 celler i gulsäckens bakre del. För öfrigt finnas hos karplarven 

 liksom hos braxenlarven på gulsäckens sidor glest kringströdda 

 svarta pigmentceller. Det postanala ventrala pigmentbandet 

 är hos den nykläckta karplarven väl utveckladt. Det peri- 

 toneala svarta pigmentbandet förhåller sig i sin fortsättning 

 framåt på ett för karplarven mycket karakteristiskt sätt. 

 Vid gulsäckens främre rand delar det sig nämligen i två 

 grenar, af hvilka den ena fortsätter tämligen rakt framåt 

 ventralt om otocysten, medan den andra böjer sig nedåt längs 

 gulsäckens framkant och sedan åter grenar sig så, att en 

 gren kommer att gå framåt parallellt med den dorsala under 

 otocysten löpande grenen, en annan fortsätter nedåt längs 

 gulsäckens framkant. De båda framåt hufvudet sig sträc- 

 kande grenarna bilda tillsammans en U-formig framåt öppen 

 figur. Den ventrala af dessa båda grenar är gemensam för 

 kroppens båda sidor, ligger alltså i kroppens midtlinje (fig. 

 13 b). 



På pannan, hjässan, nacken och ryggen synes en tämligen 

 stark, diffus, icke vid urskiljbara färgelement bunden gulgrön 

 färg, som i betydligt försvagad nyans äfven utbreder sig 

 öfver hufvudet och kroppens sidor. Den larvala fenhinnan 

 är nästan jämnbred och sträcker sig kontinuerligt från främre 

 delen af ryggen rund t om stjärtspetsen till anus. Framom 

 anus fortsätter fenhinnan till en början som en rätt bred, 

 men sedan som en mycket smal hinnkant ändra fram till 

 gulsäckens förtjockade del. 



2. Den 10 juni togos åter några karplarver från samma 

 lekdamm som de, som ligga till grund för ofvan lämnade 



