HARALD NORDQVIST, SÖTVATTENSFISKARS LARVSTADIER. 17 



beskrifning af den nykläckta larven. Då larverna i denna 

 damm utkläckts den 7 eller 8 juni, voro dessa larver 2 — 3 

 dygn gamla (fig. 13). Utvecklingen hade sedan den 8 juni 

 gått raskt framåt. Af fyra uppmätta exemplar var ett 

 6,5 — 7 mm., tre c:a 7 mm. långa. Näringsgulan var i det 

 närmaste resorberad och tarmkanalen fylld med en brun 

 massa, i hviken jag hos åtminstone tre exemplar kunde se 

 några exemplar af cladoceren Scapholeberis mucronata. Den 

 larvala fenhinnan var föga förändrad. Ventralt om stjärt- 

 spetsen började emellertid svart pigment redan utstråla i 

 fenhinnan, och hos några exemplar kunde äfven svaga an- 

 tydningar af fenstrålar skönjas i stjärtfenan. Det svarta 

 pigmentets anordning var densamma som hos den nykläckta 

 larven. Dock hade de på kroppsidorna oregelbundet kring- 

 strödda pigmentcellerna tilltagit i antal. 



3, Fig. 14 framställer ett ännu längre hunnet c:a 7 — 8 

 dygn gammalt utvecklingsstadium. Denna figur påbörjades 

 den 14 juni efter ett i lekdammen n:r 1 fångadt 9,6 mm. 

 långt exemplar. En del detaljer och den svarta pigmente- 

 ringen fullbordades följande dag med användande af tre andra 

 exemplar af 9,2 — 10 mm. längd, hvilka äfven fångats den 

 14 juni i lekdammen n:r 1 och sedan gått i en skål med 

 vatten på laboratoriet. Den gula färgen utsatt först den 16 

 juni efter ett i lekdammen n:r 4 fångadt 9,7 — 9,8 mm. långt 

 exemplar. 



Som af bilden framgår, har karpungen vid denna storlek 

 i allt väsentligt lämnat larvstadiet bakom sig och kan redan 

 till sin yttre form igenkännas såsom karp. Hufvudet har 

 blifvit relativt större och framkroppen bakom hufvudet högre 

 än förut. Men äfven den larvala fenhinnan har undergått 

 betydande förändringar, och kan å densamma redan olika, 

 de blifvande opariga fenorna motsvarande afdelningar, tyd- 

 ligt särskiljas. Längst utvecklad är som vanligt stjärtfenan, 

 som genom stjärtspetsens krökning uppåt börjar öfvergå till 

 den homocerka typen. I stjärtfenan äro fenstrålanlagen 

 också redan tydliga och markeras yttermera af de längs de- 

 samma radiärt ordnade svarta pigmentcellerna. I rygg- och 

 analfenorna kan någon fenstrålbildning ännu icke skönjas, 

 och dessa fenor stå fortfarande genom en hinnkant i obruten 

 kontinuitet med stjärtfenan. Den preanala delen af den 

 ventrala fenhinnan har ännu icke undergått någon märkbar 



Arkiv för zoologi. Band 9. K:o 4. 2 



