22 ARKIV FÖR ZOOLOGI. BAND 9. NIO 4. 



voro 4,0 — 4,5 mm. långa, således något mindre än det äldsta 

 af Ehrenbaum beskrifna stadiet. Larver af denna storlek er- 

 höll jag den 11 och 14 april 1910 i Stråken och den 25 mars 

 1913 i Ringsjön. Dessutom erhöll jag vid håfningar den 25 

 april 1910 i sjön Allgun nen (Aneboda) och den 27 april 

 samma år i sjön Fiolen (Aneboda) laklarver af ungefär 

 samma storlek, som dock icke närmare undersöktes. 



1. Fig. 15. Längd 4,5 mm. Fångad i Stråken den 

 11 april 1910. öfre sidan af hufvudet från pannan öfver 

 hjässan och nacken var starkt svart pigmenterad. På huf- 

 vudets sidor bakom ögonen fanns icke något svart pigment. 

 Däremot trängde på bakhufvudet svarta pigmentceller ned mot 

 otocystens bakre rand. Den dorsala svarta pigmenteringen 

 fortsatte från hufvudet bakåt längs basen af den dorsala 

 fenhinnan. Denna pigmentlinje upphörde dock ett stycke 

 från stjärtspetsen, som helt och hållet saknade svart pigment. 

 En starkt framträdande svart pigmentering var äfven utveck- 

 lad i peritoneum, öfver simblåsan och den dorsala delen af 

 inälfssäcken. Ett stycke bakom anus vid den larvala fen- 

 hinnans vidfästningslinje fanns en enstaka svart pigmentcell. 

 Det ser ut, som om denna pigmentcell eller ett par stycken 

 sådana konstant skulle förekomma hos laklarven på detta 

 stadium. För öfrigt var hela den ventrala delen af kroppen 

 fri från svart pigment med undantag af en helt kort sträcka 

 strax framom stjärtspetsen, där några svarta pigmentceller 

 förekommo vid basen af fenhinnan. Kroppssidorna saknade 

 fullständigt svart pigment. 



Kroppens dorsalsida och den dorsala fenhinnan voro täm- 

 ligen starkt gult pigmenterade. Äfven ventralt om kordan 

 syntes en gulgrön färgton, som på en kort sträcka i bakre 

 delen af kroppen t. o. m. var tämligen stark och här äfven 

 spred sig ned i den ventrala fenhinnan. På hufvudet före- 

 kom äfven gröngula partier. 



På hufvudet och framkroppen var epitelet liksom hos 

 andra gadidlarver löst och skildt från kroppen genom lymf- 

 rum. Anus hade också det för gadiderna typiska läget, 

 d. v. s. icke i fenhinnans rand utan ofvanför densamma och 

 på sidan om kroppens midtlinje. I gulsäcken en stor olje- 

 droppe. Kroppen kantades af en jämnbred fenhinna, i hvilken 

 ingen fenstrålbildning kunde iakttagas. 



2. Fig. 16. Längd 4,3 — 4,5 mm. Fångad midt ute 



