HARALD NORDQVIST, SÖTVATTENSFISKARS LARVSTADIER. 37 



för hvarje gång linans längd och lutningsvinkel mot hori- 

 sontalplanet antecknades. Då håfven emellertid icke kunde 

 tillslutas, är det klart, att en del af de erhållna fisklarverna 

 kunde hafva fångats vid håfvens upphalande genom de öfre 

 vattenlagren. Då hvarje håfning (med undantag af n:o 7, 

 som varade 10 min., och n:o 33 och 34, som varade 17 min.) 

 pågick 15 minuter och båtens fart hölls ungefär vid 1 knop, 

 genomsilades hvarje gång en sträcka af c:a 450 m. I jäm- 

 förelse med denna sträcka var den, som håfven genomsilade 

 vid upphalningen, kort (högst c:a 60 m.). Skulle man få an- 

 taga, att alla fisklarver, som en gång kommit in i håfven, 

 också stannat kvar, vore det därför högst sannolikt, att åt- 

 minstone hufvudmassan af de fisklarver, som hvarje gång 

 erhållits, verkligen fångats på det djup, på hvilket håfven 

 gått före upphalningen. Då emellertid båten under pågående 

 håfningar endast hade en fart af c:a 30 m. i minuten, synes 

 det mig alls icke vara osannolikt, att redan fångade fisklarver 

 kunnat taga sig ut ur håfven igen. I så fall skulle de flesta 

 fisklarverna sannolikt ha fångats under eller kort före håfvens 

 upphalande. 



Vid tiden för Eystrasaltfärden tycktes väsentligen endast 

 larver af Coregonus albula L. och Cottus quadricornis L. före- 

 kommit pelagiskt i Vättern. Utom dessa erhöllos nämligen 

 under hela färden endast en larv af resp. lake och nors. Det 

 är ju dock icke uteslutet, att dessa fiskarters larver på vissa 

 begränsade områden (eller på större djup?) kunde ha före- 

 kommit i större antal. 



1. Cottus quadricornis L. 



Med ledning af de beskrifningar och afbildningar öfver 

 Cottus-ldiVYGv, som finnas i Sundevall's, Ehrenbaum's m. fl. 

 forskares arbeten kunde Co^fws-larverna i profven från 

 Vättern lätt igenkännas såsom sådana. Då emellertid i 

 Vättern förekomma tre arter af släktet Cottus, nämligen 

 C. quadricornis L., C. gohio L. och C. poecilopus Heckel, kunde 

 jag först efter en mera ingående pröfning påvisa, att de under 

 Eystrasaltfärden fångade CottusAarvemsi, tillhörde den först- 

 nämnda arten. Som stöd för denna min uppfattning vill jag 

 här anföra följande: 



