HARALD NORDQVIST, SÖTVATTENSFISKARS LARVSTADIER. 43 



fortfarande visar ungefär samma grad af utveckling och samma 

 gruppering, som på tidiga utvecklingsstadier är karakteristisk 

 för båda arterna, företer en endast c:a 10 mm. lång C. scor- 

 pius-]aTV, som ännu tyckes sakna hvarje spår af fenstrål- 

 bildning i de opariga fenorna, en stark utveckling af svart 

 pigment öfver hela hufvudet och f ramkroppen samt ett ka- 

 rakteristiskt tvärband af svarta pigmentceller bakom anus. 



Coregonus albula (L.). 



Larven af Cor. albula har blifvit tillräckligt beskrifven 

 af Seligo ^ och Nusslin,^ och skall jag här endast i korthet 

 anföra de skäl, hvaför jag anser de under Eystrasaltfärden 

 fångade Coregonus-larvernsi med säkerhet tillhöra Cor. albula. 



l:o. Under Eystrasaltfärden fångade Coregonus-larveT, 

 hvilkas gulsäck redan var starkt reducerad, voro endast 

 9,5 — 10 mm. långa, medan å Aneboda fiskeriförsöksstation 

 utkläckta larver af sik från sjöarna Vättern, Allgunnen 

 och Hillen redan som nykläckta varit 11,5 — 12 mm. långa. 

 Nykläckta larver af Coregonus albula skola enligt Seligo 

 vara 7 — 8 mm. långa, enligt Nusslin intill 8 mm. 



2. Enligt Nusslin skall myomerernas antal från hufvu- 

 det till uretern vara c:a 35 hos Cor. albula-larven, medan 

 alla öfriga CoregonusAairver skola ha 38 — 40 muskelsegment. 

 Hos de undersökta larverna från Eystrasaltfärden var muskel- 

 segmentens antal (fr. hufvudet till uretern) resp. 36, 34 a 35 

 och 35. För jämförelse härmed räknade jag äfven myome- 

 rernas antal hos en larv af Vätternsik, utkläckt i Aneboda. 

 Denna hade 41 eller 42 myomerer från hufvudet till uretern. 

 Innan jag öfvergår till den speciella redogörelsen för Cottus 

 quadriconis- och Coregonus aZ&wZa-larvernas utbredning i 

 Vättern, vill jag ur den af min far, d:r Osc. Nordqvist, 

 till Kungl. Landtbruksstyrelsen inlämnade berättelsen om 

 Eystrasaltfärden ytterligare meddela följande uppgifter, som 

 äro af betydelse för frågans belysande: 



»Sjöns djupförhållanden, botten och stränder. Vättern är 

 såsom kändt södra Sveriges djupaste sjö. Sjöns två djupaste 

 ställen, hvartdera med ett djup af 119 m., befinna sig i dess 



^ Mitteilungen des Westpreussischen Fischerei-Vereins. Bd XX. 1908. 

 ^ Verh. d. Deutsch. Zool. Ges. Leipzig 18. 1908. 



