WAHLGREN, DET ÖLÄNDSKA ALVARETS DJURVÄRLD. 9 



af de mest utbredda kala hällmarkerna omgifna nederbörds- 

 stationen har under den egentliga torrtiden (maj— juni) och 

 under augusti mera nederbörd än den mest utpräglade skogs- 

 stationen i det inre». Skillnaden är emellertid så ytterst 

 obetydlig, att den för djurlifvet säkerligen icke spelar den 

 minsta roll, och på Öland med dess smala form och dess 

 nära intill alvaret belägna meteorologiska stationer är den 

 säkerligen ännu obetydligare. Under den i sista tredjedelen 

 af juni och i juli ytterst torra sommaren 1912 iakttog jag 

 trenne dagar vid middagstiden ett smalt nordsydligt moln- 

 stråk h vilande öfver södra Ölands midtland, och vid ett af 

 dessa tillfällen föll också en kortare rägnskur öfver mellersta 

 delen af alvaret, medan solen lyste öfver östkusten och intet 

 rägn föll i västra kustområdet. Molnstråket var emellertid 

 alla gångerna så smalt och upplöstes så snart, att det blott 

 för en kort stund kunde skymma solstrålningen. 



Vindförhållandena på alvaret spela säkerligen en rätt 

 stor roll för djurlifvet. Ölands vattenomflutna läge, alvar- 

 platåns höjd öfver hafvet och västlandets skogstoppar samt 

 alvarets totala brist på hejdande högre vegetation göra, att 

 där så godt som alltid blåser, och att vindstyrkan därstädes 

 med säkerhet är högre än på andra slags lokaliteter. Direkt 

 är detta af vikt såväl för de aerofila al värd j urens spridning 

 som för utbredningen öfver alvaret af insekter från angrän- 

 sande biosynoecier, h var jämte det säkerligen har betydelse 

 för sådana insekter som dagfjärilarna, hvilka ha svårt att 

 manövrera i stark blåst. Indirekt har den ständiga och 

 starka blåsten sin största betydelse genom den hastiga och 

 grundliga uttorkning af marken, som däraf är följden. Den 

 starka vinden åstadkommer också deflation af de finaste 

 vittringsprodukterna från kala eller grusbetäckta hällar eller 

 af sparsam vegetation bundna områden, hvarigenom alvarets 

 karakter af stäpp med öppen vegetation bibehålies. Den om 

 sommaren förhärskande vinden är syd och sydväst, något 

 som framgår däraf att träden på åkerrenarna vid alvarkan- 

 ten ha starkt reducerad skottbildning på sydsidan, likasom 

 — såsom Hemmendorff påpekat — alvarsprickornas rosen- 

 buskar regelbundet äro böjda åt nordost. En följd af att 

 sydliga vindar under den torra sommaren förhärska är också, 

 att medan marken på sydsidan af de större klippblocken är 

 renblåst, har på blockets läsida samlat sig ett djupare jordlager, 



