WAHLGREN, DET ÖLÄNDSKA ALVARETS DJURVÄRLD. 17 



22. Åiithus prateusis L. är enligt meddelande af lektor 

 J. Erikson iakttagen på fuktig och delvis öfversvämmad 

 alvarmark i södra delen af södra alvaret. 



Utbredning ända upp på fjällheden. 



23. Anthus campestris L. Uppgifves af Westerlund 

 (1855) såsom »ej sparsam på alvarfälten». Äfven Meves 

 (1868) säger sig tämligen allmänt träffat arten på alvaret, 

 »där enstaka enbärs- eller andra småbuskar växte». 



Utbredning. Utom från Öland endast känd från Gott- 

 land, Skåne och Halland. 



24. Antliiis obsciiriis Lath. Lektor J. Erikson har i 

 bref meddelat, att han på Alböke älvar iakttagit en piplärka, 

 som han på grund af fågelns storlek, färg och sång förmodar 

 vara skärpiplärkan. Då Alböke älvar når stranden af Kal- 

 mar sund, och skärpiplärkan sedan gammalt (Westerlund, 

 1855) är känd från Ölands kuster, ligger ju häri ingenting 

 osannolikt. 



Utbredning. Förekommer sannolikt längs hela öster- 

 sjökusten. 



Fam. Alaudidae. 



25. Alauda arveusis L. Sånglärkan är en af alvarets 

 karaktärsfåglar och förekommer på alla områden i stor mängd, 

 särskild t på ängsartade lokaler. Den omnämnes äfven af 

 Erikson (1900). 



Utbredning till nordligaste Lappland, dock ej of van 

 barrskogsgränsen. 



Ordn. Coraciiformes. 

 Fam. Cypselidae. 



26. Apiis apiis L. Tornsvalan häckar i stora massor i 

 Borgholms slottsruin. Äfven långt ut öfver södra alvaret 

 utsträcker den liksom svalorna ofta sina fångstflykter. 



Utbredning till nordligaste Lappland, åtminstone till 

 barrskogsgränsen (Ekman, 1900). 



Arkiv för zooloffi. Band 9. N:o 19. 2 



