62 ARKIV FÖR ZOOLOGI. BAND 9. NIO 19. 



f. illustris Jachont. Till denna form föras de ofvan 

 nämnda 'Vt 1912 tagna individen, af hvilka J* har framvin- 

 garna ofvan i ovanlig utsträckning gulröda, medan det gul- 

 röda tvärbandet hos $ ofvan är utbredt ända in till midten 

 af diskfältet och äfven bakvingarna ofvan äro försedda med 

 ett gulrödt om också svagt antydt tvärband. Ett närmande 

 till denna form visar också det från Borgholms älvar här- 

 stammande kläckta indi videt. 



Utbredning till Uppland. 



319. Coeiioiiymplia pampliilus L. Denna är alvarets 

 allmännaste dagfjäril och uppträder i alla slags biosynoecier 

 från början af juni till midten af augusti, från Alböke älvar 

 i norr till Kastlösa i söder. Den har iakttagits besöka blom- 

 mor af Aspervla tinctoria, Sedum acre och S. album. 



Såväl hanar som honor, hvilka senare ju i regel äro de 

 ljusaste, variera i färg från gulbrunt till blekt ockragult. 

 I synnerhet i augusti träffas hanar med större och mörkare 

 ögonfläck på framvingarnas öfversida och ett starkt marke- 

 radt, inåt skarpt begränsadt svart kantband, hvilka därige- 

 nom erinra om sydeuropeiska marginata- eller lyllus-former 

 utan att dock ha de förras stora vingbredd eller de senares 

 bleka färg. Alvarformens vingbredd, mätt på öfver ett 50-tal 

 exemplar, varierar mellan 23,5 och 28 mm., d. v. s. de största 

 alvarexemplaren nå blott till den normala nordiska formens 

 minimistorlek; vingbredden är nämligen enligt Wallengren 

 30—35, AuRiviLLius 28—30 och Adlerz 28-32 mm. 



f. ocellata Tutt. med en rad tydliga ögonfläckar på 

 bakvingarnas undersida förekommer enstaka bland typformen. 



Utbredning till Norrbotten. 



Fam. Lycaenidae. 



320. Lycaeiia arg"us L. Tämligen allmän såväl på ängs- 

 som stäppartad alvarmark från midten af juli; en gång (1910) 

 träffad redan ^^/g. Fyndorter: Borgholm, Karlevi, Vickleby, 

 Resmo och Kastlösa. 



Den på alvaret uppträdande formen är jämförelsevis 

 liten: 21 — 25 mm. Normalstorleken är enligt Aurivillius 

 22 — 27 och enligt Adlerz 22 — 29 mm. Maximimåttet för 

 alvaret (25 mm.) nås endast af tvänne hanar från ängsartad 



