



— 29 — 



I Stolsfjord nser Flekkefjord viste der sig at vsere mange rseker, og 

 flere interesserede, der agtede selv at fors0ge fiske, modtog undervisning. 



Udmerkede resultater opnaaedes i Hillefjorden og Efogsfjorden ved 

 Stavanger, hvor der paavistes meget rige og store rsekefelter. Hr. Wol- 

 leb^k opiate her flere fiskere i brugen af redskaberne og var belijsel- 

 pelig med anskaffelse og forarbeidelse af trawle for dem, der 0nskede 

 at begynde fisket. Et ikke ubetyclelig fiskeri opstod i kort tid. Den 

 lite august forlocl hr. Wolleb»k Stavanger, og allerede den 27de august 

 dreves der if0lge „Vestlandsposten" rsekefiske af fern fart0ier, og der 

 gjordes fangster paa optil 1 hi. om dagen af enkelte trawlere. 



Et for raekefiskets fremtid sandsynligvis meget betydeligt fremskridt 

 blev her ogsaa udf0rt, idet hr. Wollebsek formaaede en af Stavangers 

 hermetikfabrikanter til at gJ0re fors0g med hermetisk nedlaegning af 



rsekerne, 



Disse fors0g er, forsaaviclt varens konservering angaar, faldt sser- 

 deles helclig ud, og det er ogsaa at haabe, at afssetningsforholclene for 

 varen vil stille sig saaledes, at denne industri kan l0nne sig. 



Senere paa h0sten udf0rte ogsaa hr. Wollebsek for Kristianssunds 

 fiskeriselskab et mindre unders0gelsestogt efter r»ker i fjordene indenfor 

 Kristianssund. Der unders0gtes fern forskjellige fjordstrsekninger, i Kver- 

 nsesfjorden, Battenfjorden og Sundalsfjorden. Kun paa et felt, nemlig 

 Kvernsesfjorden, lykkedes det at paavise en forekomst af dybvandsraeker, 

 der var drivva^rdig, idet her optil 30 liter raeker kuncle erholdes i 

 et trsek. 



Angaaende alle detaljer i de udf0rte fiskefors0g maa for0vrigt hen- 

 vises til hr. Wollebseks beretning, der er under trykning. 



G- „Michael Sars" togt februar-mars 1903 og dr. Hjorts reise til Nordland i samme 



tidsrum. 



Dr. Hjort udtaler herom folgende: 



„I l0bet af januar maaned iaar erholdt jeg fra forskjellige hold 

 telegrafiske og skriftlige meddelelser om den saerdeles store frygt, som i 

 den tid for hver dag voksecle sig st0rre og st0rre, nemlig at skreifiskerierne 

 paa grund af de enestaaende kobbevanclringer helt skulde slaa feil. Der 

 rettedes ogsaa fra flere hold opfordringer til departementet om, at cler 

 statens side maatte trifles de foranstaltninger, som kunde ta3nkes at 

 have betyclning. For mig stillede det sig fra f0rste stuncl saaledes, at 

 der i menneskelig magt kun stocl at gj0re 3 ting, nemlig: 

 1) At organisere et saa planmsessigt fors0gsfiske, som forholclene tillocl, 

 med det maal at lede efter fisken, hvor den maatte vsere. I til- 



