

— 170 — 



Vi har i vort land ikke mindre end 36 forskjellige rsekearter, der 

 i systematikken reprsesenterer 16 forskjellige farailier. Under opstillingen 

 af disse familier har man vsesentlig gaaet ud fra lemmernes bygning. 

 Hervedkan arter, der er hinanden vidt forskjellige i levevis og forplant- 

 ningsmaade, komme til at staa ved siden af hinanden under samme 

 familie, f. eks. en art, der udelukkende har sit tilhold paa store dyb ved 

 siden af grundvandsformer ; en art, hvis larver lever pelagisk ved siden 

 af en, hvis larver gjennemgaar hele eller st0rstedelen af sin uclvikling 

 i egget. 



I Danmark fincles der ikke mere end 22 forskjellige rsekesorter. 

 Denne forskjel mellem Norges og Danmarks artsantal skriver sig dels 

 fra vore nordlige landsdeles arktiske arter, dels fra specielle dybvands- 

 former, som ingen passencle opholdsstecler kan bycles i de grunde, danske 

 farvande. Men til gjengjseld vil de mere specielle grundvandsformer i de 

 danske farvande finde langt st0rre sammenhamgende arealer til sin ucl- 

 bredning, og man vil derfor i de danske farvande kunne finde saadanne 

 grundvandsformer som f. eks. clen almindelige lille graagule, som kogt 

 r0de, rseke, Palcemon Fabritii, og ligeledes den graa sandr»ke, hestereje 

 som danskerne kalder dem — begge i langt storre masser end her hjemme 

 i Norge, hvor vor oprevne kyst kirn byder dem af brudte smaafelter paa 



smale „hylder" langs strand og fjorde. 



Af vort lands forskjellige rsekearter vil nogle udelukkende kun findes 

 under rent arktiske naturforholde, mens andre igjen kan identificeres med 

 sydeuropaeiske former fra Middelhavet og Adriaterhavet. St0rsteparten 

 bestaar dog af arter, der kan karakteriseres som cireumpolare. og hvis 

 uclbredelse begrsenser sig til de nordeuropaeiske farvande udenfor de ark- 

 tiske region er. 



Selv en saa forholdsvis Helen gruppe som rsekerne kan saaledes give 

 os et billede paa, hvorledes den norske fauna kan opvise flere i zoogra- 

 fisk henseende sseregne grupper. 



. 



F0r jeg gaar over til de mere specielle kapitler, vil jeg nsevne nogle 

 ord om rsekernes systematik, hvilket vistnok kan vsere paa sin plads, da 

 man saa ofte kan h0re sp0rgsmaal om, hvorvidt to vidt forskjellige arter 

 som f. eks. „Den store dybvandsrseke" (Pandalus borealis) er samme sort 

 som den almindelige, gulgraa grundvandsrseke (Palcemon Fabricii). 



De lO-f0ddede krebsdyr — Decapoderne — , hvortil rsekerne h0rer 



deles 

 disse 



almindelighed i 4 store underafdelinger. 



Til clen f0rste af 



— Brachyura ~ horer blandt andre den almindelige taskekrabbe 

 og de smaa krabber, man saa ofte ser i stranden (Portunus-arter). Ere- 



\ 



