171 



" 



• 



i 



mitkrebsene, som holder til i sneglehus, og troldkrabben med det sterkt 



tornede skal, h0rer til den and en underafcleling 



Anomura; den al- 



mindelige hummer, bogstavhummeren og flodkrebsen til den tredie — 

 Macrura — ; og endelig den siclste og artsrigeste af dem alle — Carida 

 udgjores af rsekerne. 



Hver af clisse underafdelinger deles igjen i forskjellige familier. 



■ * 



Her i vort land er der, som allerede tidligere nsevnt, fundet ikke 

 mindre end 36 forskjellige rsekearter tilh0rende 6 forskjellige familier, og 

 det er saa langt fra, at den store r0de, dybvandsrseke (drammensrseken, 

 svelviksrseken, „Norr0na"(!)-rseken er alle den samme sort) er samme art, 

 som den almindelige, lille grundvandsrseke, at de endog tilli0rer to for- 

 skjellige familier. 



Brystf0ddernes bygning danner et af de vigtigste kjenclemerker mel- 

 lem familierne. Den allerst0rste del af rsekerne har et eller to par af 

 brystf0dderne forsynede med „hummer"-kl0r. Den almindelige grund- 

 vandsrseke (Palcemon Fabricii) liar f0rste og andet par forsynede med 

 saaclanne, hvorimocl de hos den store dybvandsrseke (Pandalus borealis) 

 kun findes paa andet par. Dette i forbindelse med mange anclre forskjel- 

 ligheder i bygning liar gjort, at de endog er bleven adskilte i to forskjel- 

 lige familier. Deres biologi er jo ogsaa meget forskjellig, idet den ene 

 udelukkende tilh0rer de grunde strandbelter, den andet det clybere vand, 

 1 det sydlige Norge neppe stort grundere end 20 fv. 



Begge disse rsekearter er gjenstand for fiskeri. En tredie rsekesort, 

 <kr ogsaa er gjenstand for fiskeri, dog ikke hertillands, er den graa 

 sandrseke (Crangon vulgaris) (clanskernes „hestereje", engelskmsende- 

 nes „schrimp"); denne tilli0rer en tredie familie og aclskiller sig i byg- 

 ning meget fra de to foregaaencle. F0rste fodpar er meget afvigende, 



nar en anden slags klo, som er saerkjende for den hele familie, hvortil 

 c ^n h0rer. 



Disse 3 arter er de almindeligst kjendte, og de har da ogsaa der- 

 f or erholdt hver sit norske navn. Fsellesbetegnelsen „rsekekonger" 

 kenyttes paa de lyseiwle med pletter, tverstriber og snirkler forsynede 

 arter, som enkeltvis" kan findes i fangstredskaberne. En af disse — 

 Pandalus annulicomis — , som er meget nserstaaende den store dybvands- 

 rseke og undertiden kan opnaa clennes storrelse, fiskes meget i England 

 °g sselges sammen med den almindelige Palcemon Fabricii under navn af 

 Prawns". 



ii 



En stor, tildels vandklar art 



Pasiphae tarda 



brinies ofte op 



i rseketrawlen sammen med den store dybvandsrseke. Den er fra siderne 

 flad sammentrykt, sterkt gjennemskinlig, saalecles at cle inclre organer 



kan sees. Fiskerae kalder clen meget betegnende for „glas- 

 rseke". Gjenstand for fiskeri er den ikke, men spiller vistnok en stor 



tycleli 



