176 



traek i Gensfjord 0. f. Farsund bragte op ca. 60 kg. rseker, der saagodt- 

 som altsammen bested af temmelig bl0de individer, der nylig havde kastet 



den gamle „ham". Ligeledes var der jevnlig at faa fangst, der udeluk- 

 kende indeholdt individer meel noget fastere nydannet skal af intens 



r0d farve. 



> 



Jeg skulde vsere tilboielig til at tro, at dybvandsrseken mellem 

 hver rognperiode skifter skal mindst 2 gauge, ialfald hovedmassen af dem 

 (de audste individer maaske undtagne), hos cle yngre individer sker skal- 



skiftningen visselig hyppigere. 



Vsekst etc. — I den naermeste forbindelse med skalskiftningen 

 staar rsekens vsekst. For hver skalskiftning foregaar der en tilvsekst til 

 clyrets sterrelse. For paa anden maade end gjennem den afskaarne an- 

 ledning til direkte iagttagelse af tilvfleksten for hver skalskiftning at komme 

 paa det rene med, hvor hurtig dybvandsraeken vokser, bar jeg foretaget 

 maalinger af flere tusen individer til forskjellige tider af aaret og opstil- 

 let disse maal i tabelform paa sarnme maade sora f0rst dr. Petersen bar 

 anvendt til frem stilling af de forskjellige aarsklasser blandt fiskene. — 

 Men, jo flere maalinger til forskjellige aarsticler, jeg har foretaget, desto 

 sterkere tvil har der opstaaet hos mig om der for denne dyrearts ved- 

 kommende ad denne vei kan opnaaes nogen sikker bestemmelse af de 



seldre individers alder. 



Imidlertid vil jeg ikke undlade forelobig at p^ublicere nogle af de 

 i den senere tid foretagne maalinger, der ialfald vil kunne fort»lle endel, 



— om den sterrelse, i hvilken de forste gang faar rogn, om hanrsekernes 

 st0rrelse i forhold til hunraekernes, smaarsekernes st0rrelse og rekrutering 

 etc. Og paa basis af de opstillede maal og indtryk fra fangsterne i det 

 hele taget vil jeg ikke undlade at fremssette min formodning om vsekst- 



hurtidieden. 



Den forste af tabellerne (tab. I) representerer individer fra 2V2 ~ 16 

 cm.s lgengde, der fangedes den 26de august i Kristianiafjorden med en 

 almindelig rseketrawl, der for enden var forsynet meel en finmasket pose. 



— Af de mindste eksemplarer paa 2 1 /*— 3 cm. 1. fangedes kun yclerlig 

 faa individer. Derimod fangedes af de saakaldte „sniaaraeker", som 

 fiskerne betegner dem, et sserdeles stort antal, der falder i en tydelig 

 kurve mellem 6V»— 9 cm., maksimum ved 8 cm. Disse „smaar9eker' 

 bestaar dels af banner, .dels af banner. Alle var de slanke, smale, med 

 forholclsvis lange pandehorn og bagkropsled, hvorved lsengden af disse 

 individer igrunden intet godt billede giver for st0rrelsesforskjellen mellem 

 disse og „ikke-smaariekerne u . — Mellem 10 og 16 cm. finder vi saavel 

 hanrseker som hunrseker. Af sidste findes den allerst0rste del med syn- 

 lig rognmasse indenfor brystskjoldet. Alle cle maalte individer over 12 



r> 







cm.s 



st0rrelse bestaar af hunner med rogn indenfor brystskjoldet. De 



