180 



Radiolarier. 



Foraminiferer (Textularia Williamsonii, Ungerina sp., Nonionina 



umbilicatula) . 



Msengder af smaa naale, antagelig fra Spongier (svampe). 



Gr0nne alger (mikropiske). 



Diatomeer (Navicula interrupta o. a. Navicula- arter, Rhizosolenia 



Shrubsolei, Melosira distans 1 ), M. hyperborea, Chaetoceros sp.). 



Peridineer (Dinophysis acuta). 



Tintinner (Cyttarocylis denticulata) . 



Det synes utvilsomt, at de unders0gte individer liar hentet sin use- 

 ring fra bunclen, sandsynlig hovedsagelig rester af d0de dyr (cfr. hermed, 

 hvad senere omtales om rseken og agnen paa udsatte liner, samt silde- 

 agnen som lokkemad ved havfisket i Dram mens fjord en). 



Opholdssteder (bundart, dybde): Paa bl0de mudderstrsekninger 

 paa 40 — 80 fv.s dyb er det, at fiskeriet efter dybvandsrseker hovedsage- 

 lig foregaar paa 0stlandet. Men hermed vsere ikke sagt, at de bl0de 

 mudderstrsekninger er de eneste slags bundforholcle, hvorpaa arten fore- 

 kommer. Tvertom synes det som om arten forekommer paa temmelig 

 forskjelligartede bundforholde. Paa sandbund blandet med mindre stene 

 og sanclblandet lerbund har jeg oftere fun det den, om end ikke i saa- 

 danne msengder som paa den bl0dere mudderbund. Anden slags end den 

 jevne, for hindringer af fjeld, sten o. 1. frie bund lsegger imidlertid stseng- 

 sel iveien for det slags redskab — trawlen — hvormed st0rre msengde- 

 forekomst af denne art kan konstateres. — Man har dog gjort den erfa- 

 ring, at jo tsettere ind under fjeldskraaninger nede paa dybet, man kan 



komme, desto rigere fangst kan man 



ialfald til visse tider af aaret 



erholde. Eksempler herpaa havde jeg under mit togt oftere anledning 

 til at se. Vi st0dte saaledes ofte under vor trawling paa ukjendte fel- 

 ter paa ren fjeldbund, der altid efter kort slsebning tvang os til at „hive 



op", 



hvis vi ikke vilde resikere at faa vort redskab istykkerslidt. Saa- 

 fremt trawlen ikke var gaaet ugrei for os, hvilket meget let indtrseffer 

 paa ujevn bund, kunde vi ofte erholde sserdeles rig fangst paa denne 



slags bund, trods den korte slsebning. 



For at erholde god fangst blev 



det os efterhaanden en regel at S0ge saa tset ind langs fjeldsiderne, som 



vi blot kunde faa trawlen til at gaa. 



Paa enkelte pladse st0dte vi paa 



uoverkommelige hindringer af koralbevokset band, der efter kun faa mi- 

 nutters forl0b tvang os til at hive trawlen ind; men sammen med store 

 koraller fik vi paa disse faa minutter 10 — 12 liter rseker. 



Dybvanclsrseken er fund en helt ned til et dyb af ca. 200 favne; 

 men som ovenfor nsevnt foregaar fiskeriet efter denne art i de 0stlandske 





: 



r ) En ferskvandsform. 



